Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/487/23
Провадження № 2/332/42/24
Ухвала

про закриття провадження у справі

09 грудня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Яцуна О.С.,

при секретарі судового засідання: Чуб С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з надання теплової енергії, -

Встановив:

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя з 01.02.2023 перебуває цивільна справа за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з надання теплової енергії.

Ухвалою суду від 07.02.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі.

03.05.2023 від представника відповідача адвоката Стасіка А.І., надійшов відзив, в якому він просить відмовити Концерну «Міські теплові мережі» у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зокрема, з тих підстав, що дана справа взагалі не повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства, адже в рамках даної справи правовідносини склались між Концерном «Міські теплові мережі» та ОСОБА_1 як фізичною особою-підприємцем, а не фізичною особою, на підтвердження чого до відзиву долучені докази. Аналогічні за доводами є його заперечення на відповідь на відзив від 26.09.2023, письмові пояснення від 12.06.2024, письмові пояснення від 06.11.2024. Розгляд справи адвокат просив здійснювати без участі відповідача.

Від представника позивача ОСОБА_2 , 02.06.2023 надійшли пояснення, в яких вона зазначає, що нежитлове приміщення належить ОСОБА_1 як фізичній особа, а не фізичній особі-підприємцю; нежитлове приміщення, належне відповідачу, розташоване у житловому будинку, відтак, відповідач є співвласником багатоквартирного будинку; наявність у фізичної особи статусу суб`єкта господарювання не означає, що усі правовідносини за її участі є господарськими. На підтвердження своєї позиції представником долучені відповідні докази. Розгляд справи представник просила здійснювати без її участі та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви та долучені сторонами документи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено та документально підтверджено, що ОСОБА_1 , згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 29.02.2000 зареєстрована як фізична особа-підприємець, видами економічної діяльності є: 68.20. Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна та 47.52. Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах (основний) (а.с. 210).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , одноособовим власником даного приміщення є відповідач ОСОБА_1 . Зазначене приміщення є нежилим (а.с. 211).

01.11.2002 між Концерном «Міські теплові мережі» та ОСОБА_1 укладений договір на постачання теплової енергії № 4147-К (а.с. 51-зворотний бік 53). З цього Договору вбачається, що він укладений з ОСОБА_1 , як з приватним підприємцем, а не як з фізичною особою.

Окрім цього, з рахунків за постачання теплової енергії, долучених позивачем до позову вбачається, що платником є ОСОБА_1 (Магазин) (а.с. 10-15).

Також, на підтвердження того, що відповідач дійсно здійснює підприємницьку діяльність в прим. АДРЕСА_2 , представником відповідача долучені копії накладних про поставку товару та видаткових накладних (а.с. 163-168).

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

За приписами частин 1-2 ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці (п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України).

Отже, ознаками господарського спору, підвідомчого господарському суду, є, зокрема, участь у спорі суб`єкта господарювання, наявність між сторонами, господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

За ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Предметом спору в рамках даної справи є стягнення заборгованості з постачання теплової енергії з відповідача як споживача відповідних послуг.

Оскільки в ході розгляду справи судом встановлено та документально підтверджено, що відповідач зареєстрована як ФОП з 2000 року і з цього часу вказаний статус не припинено, договір № 4147-К укладений 01.11.2002 між Концерном «Міські теплові мережі» та приватним підприємцем ОСОБА_1 і станом на дату звернення до суду не розірваний ніким зі сторін, не визнаний нікчемним тощо, позивачем відповідачеві надавались послуги саме як фізичній особі-підприємцю, відповідно даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись ст. ст. 255-256, 260 ЦПК України, суд,

Ухвалив:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з надання теплової енергії.

Роз`яснити Концерну «Міські теплові мережі», що розгляд даної справи необхідно здійснювати за правилами господарського судочинства.

Ухвала, що постановлена в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (ч. 2 ст. 261 ЦПК України).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя О.С. Яцун