Справа № 202/6585/24
Провадження № 2-о/202/211/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2024 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючої судді Марченко Н.Ю., за участю секретаря судового засідання Шульги А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю (заінтересована особа Акціонерне товариство «Акцент-Банк»), -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить зобов`язати Акціонерне товариство «Акцент-Банк» надати йому інформацію, яка перебуває у володінні банку, щодо власника відкритого розрахункового рахунку НОМЕР_1 , на користь якого були здійснені перекази: платіж від 29.02.2024 року в 04 год. 50 хв. у розмірі 1741 грн., платіж від 29.02.2024 року о 04 год. 51 хв. у розмірі 2000 грн., платіж від 29.02.2024 року в 04 год. 52 хв. у розмірі 4225 грн., а саме прізвище, ім`я, по батькові власника розрахункового рахунку, місце його реєстрації, РНОКПП, номер телефону.

Заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, обгрунтвоана тим, що внаслідок шахрайства ним були помилково здійснені перекази коштів на банківську картку невстановленої особи.

З наданих банком квитанцій не вбачається жодних даних про особу, на користь якої були перераховані грошові кошти.

Отже, з метою подальшого звернення до такої особи у досудовому порядку або звернення до суду з приводу стягнення у судовому порядку безпідставно набутих коштів відповідно до статті 1212 ЦК України, необхідно отримати інформацію щодо власника вищевказаного банківського рахунку.

Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 27 травня 2024 року у даній справу було відкрито провадження.

В судове засідання заявник та представник банку не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, ознайомившись із заявою та доданими до неї матеріалами, приходить до висновку про необхідність залишення цієї заяви без розгляду, виходячи з наступного:

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Отже, окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися питання про факт, але не спір про право цивільне.

За змістом статті 348 ЦПК України у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено, зокрема, ім`я (найменування) особи, щодо якої вимагається розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, їх місце проживання або місцезнаходження, обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено, обсяги (межі розкриття) інформації, яка містить банківську таємницю, щодо особи та мету її використання.

Відповідно до статті 1076 ЦК України банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.

Відповідно до статей 60, 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.

Інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 № 10 «Про судову практику в цивільних справах про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб», у тому разі, коли буде встановлено, що заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи ґрунтується на спорі, зокрема про виконання цивільно-правового договору, який виник з інших зобов`язальних правовідносин тощо, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, а якщо спір про право буде встановлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У своїй заяві заявник посилається на те, що ним були здійснені платежі на рахунок невідомої особи та розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, необхідно для захисту його прав та інтересів щодо стягнення з такої особи безпідставно набутих грошових коштіву досудовому порядку та у разі необхідності в судовому порядку.

Тобто метою отримання банківської інформації заявником є її використання в майбутньому для захисту своїх прав та інтересів щодо стягнення безпідставно набутих грошових коштів.

Разом із тим використання інституту окремого провадження, зокрема з метою отримання доказів щодо особи, на рахунок якої були перераховані грошові кошти, для майбутнього захисту своїх прав, у тому числі у справі позовного провадження, положеннями ЦПК України не передбачено.

Тим більше, що у заяві не зазначено особу, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, що само по собі унеможливлює розгляд такої заяви в порядку окремого провадження.

Крім того, суд звертає увагу, що провадження у справі про розкриття банківської таємниці може бути відкрито лише за заявою суб`єктів, перелічених у Законі України «Про банки і банківську діяльність», та інших фізичних, юридичних осіб, а також державних органів, їх посадових і службових осіб, якщо вони мають право на отримання такої інформації згідно зі спеціальними законами, що визначають статус та регламентують діяльність відповідних суб`єктів.

Разом із тим, заявник не належить до передбаченого законом (статтею 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність») кола суб`єктів, які мають право вимагати від банку розкриття інформації щодо банківської таємниці, та не є особою, якій така інформація може надаватися на письмовий запит або з письмового дозволу.

Водночас така інформація може бути витребувана судом у позовному провадженні, зокрема у порядку забезпечення доказів до подання позовної заяви відповідно до положень статей 116-119 ЦПК України, якими визначено підстави збирання доказів та порядок їх використання.

Отже, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, ґрунтується на спорі, який має вирішуватися в порядку позовного провадження.

Згідно з частиною 6 статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

За таких обставин заяву ОСОБА_1 про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, слід залишити без розгляду.

При цьому заявник не позбавлений права звернутися до суду в загальному порядку з позовом про стягнення безпідставно набутих коштів, у межах якого доводити порушення свого права та підстави для отримання інформації, яка містить банківську таємницю.

Керуючись ст. ст. 259-260, 293-294 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю (заінтересована особа Акціонерне товариство «Акцент-Банк»), залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право подати до суду позов на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складений 07 червня 2024 року.

Суддя Наталія Марченко