СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/628/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про встановлення факту спільного проживання неповнолітньої дитини з матір`ю,

ВСТАНОВИВ:

25.05.2024 р. ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою у якій просить встановити юридичний факт спільного проживання з сином з 03.05.2024 р. у

АДРЕСА_1 , після прийняття ним - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (15 років) самостійного добровільного рішення про зміну місця свого проживання з міста Кагарлика, де він раніше проживав зі своїм батьком ОСОБА_3 .

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суддя доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як зазначено в постанові ВП ВС від 10 квітня 2019 року № 320/948/18; від 30 січня 2022 року № 287/167/18-ц в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається із заяви, ОСОБА_1 просить встановити факт спільного проживання неповнолітньої дитини разом з нею, оскільки право її сина вільно обирати місце свого проживання є його особистим немайновим правом. Не зважаючи на це, батько дитини - ОСОБА_3 неодноразово звертався до органів поліції із заявами про викрадення заявницею їх спільного сина.

З наведеного слідує, що дана справа про встановлення факту спільного проживання неповнолітньої дитини з матір`ю судовому розгляду в окремому провадженні не підлягає.

У зв`язку з наявністю у вимогах заявника спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження, відповідно до приписів ч. 4 ст. 315 ЦПК України є підстави для відмови у відкритті провадження у даній справі.

Одночасно заявнику роз`яснюється те, що вона має право подати до суду позов на загальних підставах для захисту своїх порушених або оспорюваних прав у порядку та у спосіб, що передбачені ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 315, 258, 260, 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про встановлення факту спільного проживання неповнолітньої дитини з матір`ю.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: І.Ю.Єросова