н/п 2/490/1885/2024
Справа 490/1992/24

Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19 березня 2024 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно його малолітніх доньок.

Разом з тим, позивачкою не додано до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору, чим не дотримано вимоги ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

В позовній заяві позивачка просить звільнити її від сплати судового збору, посилаючись на скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним уст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2024 року встановлено в розмірі 3028,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про позбавлення батькіських прав справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1211, 00 грн.

Питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати регулюється Законом України «Про судовий збір» №3674-VI. Так, положеннями ст. 8 вказаного Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за їх клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 та ч.3 ст. 136 ЦПК України суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати враховуючи майновий стан сторони.

Зміст цих статтей передбачає право суду, а не обов`язок, на свій розсуд відстрочити, розстрочити, зменшити або звільнити від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суддя доходить висновку, що єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної особи. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

З урахуванням вищезазначеного, сплата судового збору фізичною особою за подання позовних заяв до суду є її обов`язком.

За нормами цивільно-процесуального законодавства, яке регулює сплату судового збору, передбачається, що підставою для звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням.

Доказами майнового стану можуть бути: дані про річний дохід за попередній календарний рік; довідки про склад сім`ї; довідка про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї; банківські документи про відсутність на рахунку коштів; довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків; докази що підтверджують розмір пенсії за попередній календарний рік.

На підтвердження скрутного матеріального становища ОСОБА_1 надає довідку форми ОК-5 про виплати Департаментом праці та соціального захисту населення ММР допомоги.

Однак, суддя зазначає, що довідки форми ОК-5/ОК-7, яка видається органами Пенсійного фонду України, довідки з податкових органів України не можуть вважитись належним та самостійним доказом підтвердження незадовільного майнового стану, оскільки з них не вбачається відсутності інших джерел доходу.

Вказане унеможливлює вирішення питання судом щодо дійсної наявності у позивачки скрутного матеріального становища, тому в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачки слід відмовити.

Тому, позивачці необхідно здійснити оплату судового збору та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175-177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір» суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору по цивільній справі за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради - залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом сплати судового збору.

Роз?яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз?яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскаржується в порядку, передбаченому ст.ст. 352-354 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова