Справа № 201/6072/24
Провадження № 2/201/2885/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого - судді Батманової В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради про визнання права користування на квартиру,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради про визнання права користування на квартиру.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що їй 02.09.1985 була надана житлова площа для проживання у гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 Дніпропетровського держаного театрі опери та балету м. Дніпропетровськ, в якому працювала на посаді артистки балету з 26 грудня 1981 року, в якому працює зараз на посаді помічника головного балетмейстера, що підтверджується довідкою № 299 від 28.12.2023 року. З 1985 року позивач зареєстрована за даною адресою. У спірному житлі позивач мешкала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , який також був зареєстрований у спірної квартирі, що підтверджується записом у домової книги.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з чим його було знято з реєстрації. Адміністрація Дніпропетровського театру опери та балету та профком не надавали мешканцям гуртожитку ордерів на вселення, а направляли їх до паспортного столу Жовтневого ( Соборного) району. Бланк з дозволом на постійну прописку залишався в паспортному столі, а на його основі була здійснена постійна прописка, яка була зафіксована в паспорті та домової книзі.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 21.10.99 № 2096 «Про зміну правового режиму житлових приміщень у гуртожитку для малосімейних по АДРЕСА_2 » змінено правовий режим гуртожитку для малосімейних за адресою : АДРЕСА_2 . Відповідно до п. 5 цього рішення виконкому Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради доручено видати ордери для постійного проживання квартиронаймачам згідно з чинним законодавством, однак ордери видані не були.

Даний будинок наразі перебуває у комунальній власності Дніпровської міської територіальної громади.

Позивач неодноразово зверталася до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з заявою про надання ордеру для постійного проживання на спірну квартиру. Останній раз звернулася 28.02.2023. Згідно відповіді від 03.04.2024 № 3/16-1649, департамент житлового господарства відмовив у видачі ордеру у зв`язку з тим, що на даний час у спірної квартирі позивач зареєстрована одна, спірна квартира АДРЕСА_3 житлової площі 23,3 кв. м, загальної площі 53,9 кв.м. У зв`язку з перевищенням норми жилої площі на одну особу у квартирі АДРЕСА_4 не має законних підстав для видачі ордера на жиле приміщення цієї квартири.

Позивач вважає вказану відмову не правомірною, у зв`язку з викладеним просить суд визнати за ОСОБА_1 право користування квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі скористались правом на подання відзиву на позовну заяву, в якому представник просив прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства на підстави наявних с матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 02.09.1985 позивачу була надана житлова площа для проживання у гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 Дніпропетровського держаного театрі опери та балету м. Дніпропетровськ, в якому працювала на посаді артистки балету з 26 грудня 1981 року, в якому працює зараз на посаді помічника головного балетмейстера, що підтверджується довідкою № 299 від 28.12.2023 року. З 1985 року позивач зареєстрована за даною адресою. У спірному житлі позивач мешкала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , який також був зареєстрований у спірної квартирі, що підтверджується записом у домової книги.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з чим його було знято з реєстрації.

Адміністрація Дніпропетровського театру опери та балету та профком не надавали мешканцям гуртожитку ордерів на вселення, а направляли їх до паспортного столу Жовтневого (Соборного) району. Бланк з дозволом на постійну прописку залишався в паспортному столі, а на його основі була здійснена постійна прописка, яка була зафіксована в паспорті та домової книзі.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 21.10.1999 № 2096 «Про зміну правового режиму житлових приміщень у гуртожитку для малосімейних по АДРЕСА_2 » змінено правовий режим гуртожитку для малосімейних за адресою : АДРЕСА_2 . Відповідно до п. 5 цього рішення виконкому Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради доручено видати ордери для постійного проживання квартиронаймачам згідно з чинним законодавством, однак ордери видані не були.

Даний будинок наразі перебуває у комунальній власності Дніпровської міської територіальної громади.

Позивач неодноразово зверталася до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради з заявою про надання ордеру для постійного проживання на спірну квартиру. Останній раз звернулася 28.02.2023.

Згідно відповіді від 03.04.2024 № 3/16-1649, департамент житлового господарства відмовив у видачі ордеру у зв`язку з тим, що на даний час у спірної квартирі позивач зареєстрована одна, спірна квартира АДРЕСА_3 житлової площі 23,3 кв. м, загальної площі 53,9 кв.м. У зв`язку з перевищенням норми жилої площі на одну особу у квартирі АДРЕСА_4 не має законних підстав для видачі ордера на жиле приміщення цієї квартири.

Статтею 61 ЖК УРСР встановлено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем, житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

У відповідності до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Звернувшись до Дніпровської міської ради із заявою про надання ордеру на займане неприватизоване житлове приміщення, позивачкою було надано перелік документів, але перевищення норм жилої площі послужило підставою для відмови видачи ордеру, який є підставою користування спірним житлом та таким чином порушило права позивача.

На теперішній час позивач продовжує проживати у даній квартирі, зареєструвала своє місце проживання, утримує це майно, здійснює ремонтні роботи, сплачують комунальні послуги та квартплату. Балансоутримувачем вказаного будинку є КП «Жилсервис-5»ДМР. Згідно довідки КП «Жилсервис-5»ДМР у позивача відсутня заборгованість по сплаті комунальних послуг.

Серед основних прав і свобод людини і громадянина є право на житло. Ніхто не може примусово бути позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду (ст. 47 Конституції України). Ця норма гарантує громадянам, які потребують соціального захисту, надання житла державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату, відповідно до закону. У разі порушення цих прав передбачено право на судовий захист. Конституцією України передбачено захист права на житло (ст. 30).

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 1211,20 грн. по 605,60 грн. з кожного.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 401,405 ЦК України, ст. 60 СК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 76-81, ч. 6 ст. 82, ст.ст. 89, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради про визнання права користування на квартиру задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право користування квартирою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Стягнути з Дніпровської міської ради () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя : В.В. Батманова