печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Матійчук Г. О.

секретар судового засідання Музика В. П.

справа №757/23506/24-ц

учасники справи:

заявник: Міністерство юстиції України

боржник: ОСОБА_1

стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ МТД ГРУП»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України, -

представник заявника ОСОБА_2

представник боржника адвокат Бура О. В.

В С Т А Н О В И В :

У травні 2024 року заявник звернувся до суду із вказаним подання, у якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , до виконання ним зобов`язань, покладених згідно: зведеного виконавчого провадження № 56640809.

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження №56640809 від 20.06.2018 року, до складу якого входять:

- виконавче провадження №24027681 з примусового виконання виконавчого листа №2-7043/10 від 11.11.2010 року, виданого Печерським районним судом міста Києва, про стягнення солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» заборгованості за кредитним договором № 14/10-30 від 05.03.2007 року в сумі 16 151 250, 51 грн;

- виконавче провадження №69007951 з примусового виконання постанови №30984904 від 04.12.2012 року, виданої Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 219 031, 54 доларів США та 123 720, 80 грн;

- виконавче провадження №60953534 із примусового виконання постанови №19393306 від 10.09.2012 року, виданої Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 1 948 359, 08 грн;

- виконавче провадження №45943921 з примусового виконання виконавчого листа №757/18973/14-ц від 01.12.2014 року, виданого Печерським районним судом міста Києва, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський завод будівельних матеріалів» коштів у розмірі 80 455 364, 46 грн, витрат з оплати судового збору в розмірі 3 654, 00 грн.

За вказаними виконавчими документами у зведеному виконавчому провадженні ВП №56640809 боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

З метою повного та фактичного виконання рішення суду державним виконавцем направлено запити до Київської міської філії ДП Центр ДЗК, Головного управління земельних ресурсів, Київського міського БТІ для виявлення нерухомого майна боржника.

Також направлено запити до УДАІ МВС України для виявлення рухомого майна, Державної податкової інспекції України для виявлення рахунків боржника.

Згідно відповіді ДПС України інформація про відкриті рахунки відсутня.

Згідно відповіді Київської міської філії ДП Центр ДЗК інформація про вказаних боржників в вищевикладених запитах в базі АС ДЗК Київської міської філії ДП Центр ДЗК відсутня.

Згідно відповіді Головного управління земельних ресурсів земельних ділянок за боржником на території Київської області не зареєстровано.

Крім того, 01.08.2022 року державним виконавцем прийнято постанову про арешт майна боржника в межах суми 98 551 756, 94 грн та направлено в усі діючі банки до виконання, сторонам до відома.

З метою перевірки майнового стану боржника до реєструючих органів направлено відповідні запити.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України за №153809055 від 10.01.2023 року, встановлено, що відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України за №183309536 від 01.12.2023 року, встановлено, що відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно відповідей на запити державного виконавця реєструючими органами повідомлено, що рухомого майна, цінних паперів, земельних ділянок, сільськогосподарської техніки та іншого будь-якого майна, належного боржнику на праві власності, за боржником не зареєстровано.

Вказує, що ОСОБА_1 є особою, якій на підставі закону може бути відмовлено у виїзді за кордон і відповідні органи прикордонної служби України, за умови наявності в них відповідної інформації, мають право відмовити такій особі у виїзді за кордон. Станом на момент подачі вказаного подання відсутні докази того, що ОСОБА_1 вчиняв будь-які дії щодо виконання судового рішення. Разом з тим, відсутні докази наявності об`єктивних причин, наприклад тривалого відрядження, важкої хвороби тощо, що унеможливлюють виконання боржником рішення суду, хоч в будь-якій їх частині. Зазначене свідчить про свідоме ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення суду, ОСОБА_1 в період з 08.11.2010 року (набрання рішенням законної сили) живе повноцінним життям, харчується, одягається, працює, їздить за кордон, тому то виникла необхідність у обмеженні у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспорта громадянина України за кордон, що стало підставою для звернення до суду із вказаним поданням.

Державний виконавець у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду подання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, у прохальній частині подання просив розглядати справи у їх відсутність.

Сторони у судове засідання не викликались. Від представника боржника адвоката Бурої О. В. подала заперечення, просила відмовити у задоволенні подання.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши матеріали заяви, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви.

Згідно ч. 6 ст. 441 ЦПК України суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

Судом встановлено, що виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження №56640809 від 20.06.2018 року, до складу якого входять:

- виконавче провадження №24027681 з примусового виконання виконавчого листа №2-7043/10 від 11.11.2010 року, виданого Печерським районним судом міста Києва, про стягнення солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку» заборгованості за кредитним договором № 14/10-30 від 05.03.2007 року в сумі 16 151 250, 51 грн;

- виконавче провадження №69007951 з примусового виконання постанови №30984904 від 04.12.2012 року, виданої Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про стягнення із ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 219 031, 54 доларів США та 123 720, 80 грн;

- виконавче провадження №60953534 із примусового виконання постанови №19393306 від 10.09.2012 року, виданої Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 1 948 359, 08 грн;

- виконавче провадження №45943921 з примусового виконання виконавчого листа №757/18973/14-ц від 01.12.2014 року, виданого Печерським районним судом міста Києва, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівський завод будівельних матеріалів» коштів у розмірі 80 455 364, 46 грн, витрат з оплати судового збору в розмірі 3 654, 00 грн.

За вказаними виконавчими документами у зведеному виконавчому провадженні ВП №56640809 боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Державним виконавцем направлено запити до Київської міської філії ДП Центр ДЗК, Головного управління земельних ресурсів, Київського міського БТІ для виявлення нерухомого майна боржника.

Також направлено запити до УДАІ МВС України для виявлення рухомого майна, Державної податкової інспекції України для виявлення рахунків боржника.

Згідно відповіді ДПС України інформація про відкриті рахунки відсутня.

Згідно відповіді Київської міської філії ДП Центр ДЗК інформація про вказаних боржників в вищевикладених запитах в базі АС ДЗК Київської міської філії ДП Центр ДЗК відсутня.

Згідно відповіді Головного управління земельних ресурсів земельних ділянок за боржником на території Київської області не зареєстровано.

Крім того, 01.08.2022 року державним виконавцем прийнято постанову про арешт майна боржника в межах суми 98 551 756, 94 грн та направлено в усі діючі банки до виконання, сторонам до відома.

З метою перевірки майнового стану боржника до реєструючих органів направлено відповідні запити.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України за №153809055 від 10.01.2023 року, встановлено, що відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України за №183309536 від 01.12.2023 року, встановлено, що відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Згідно відповідей на запити державного виконавця реєструючими органами повідомлено, що рухомого майна, цінних паперів, земельних ділянок, сільськогосподарської техніки та іншого будь-якого майна, належного боржнику на праві власності, за боржником не зареєстровано.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція).

Відповідно до п. 1 розділу ХІІІ Інструкції, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

У разі виконання зведеного виконавчого провадження зазначаються його номер в автоматизованій системі виконавчого провадження, кількість виконавчих проваджень, включених до зведеного виконавчого провадження, загальна сума стягнення з урахуванням суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця тощо; обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань (зобов`язань боржника - юридичної особи) (п. 2 розділу ХІІІ Інструкції).

Отже, ухилення боржника від виконання судового рішення є обов`язковою обставиною для вирішення питання про обмеження його у праві виїзду за межі України.

При цьому, оскільки державний виконавець ініціює відповідне подання та скеровує його до суду, саме на нього покладається обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу (посадової особи).

У ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» наведені підстави тимчасової відмови у виїзді за кордон, зокрема якщо є неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання; боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи); щодо нього подано цивільний позов до суду.

Частиною 2 цієї ж статті даного Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Законом не передбачене обов`язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов`язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 441 ЦПК України за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Подання виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

У разі розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до вимог ст. 441 ЦПК України, доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, в тому числі наявність закордонного паспорта громадянина України, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», тощо.

Державний виконавець, заявляючи вимогу про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи за кордон, крім посилання на нормативні акти, не зазначив, в чому проявляється ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, а посилання на ухилення від виконання рішень суду ґрунтуються на тому, що ОСОБА_1 в період з 08.11.2010 року (набрання рішенням законної сили) живе повноцінним життям, харчується, одягається, працює, їздить за кордон.

Щодо твердження про те, що боржник не виконує рішення суду у зведеному виконавчому провадженні, хоч в будь-якій їх частині, не відповідає встановленим обставинам справи та спростовуються наступним.

Так, встановлен, що боржник ОСОБА_1 протягом 2021 року грудня 2023 року зменшив свою заборгованість перед стягувачем на суму 7 630 000, 00 грн шляхом виконання для ТОВ «Юридична компанія «КМ ГРУП» послуг та робіт особисто боржником ОСОБА_1 та за участю третіх осіб, фактична заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Юридична компанія «КМ ГРУП» станом на 24.05.2024 року становить 72 823 296, 07 грн, що підтверджується копією довідки ТОВ «Юридична компанія «КМ ГРУП» №8/05/2024-1 від 24.05.2024 року.

Таким чином, надана суду інформація свідчить про те, що боржник ОСОБА_1 вчиняє дії на виконання рішень суду, та спростовує твердження державного виконавця про те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов?язань, покладених на нього судовим рішенням.

Вказане вище не спростовано державним виконавцем та наданими ним матеріалами виконавчого провадження.

Крім цього, суд бере до уваги, що невиконання судового рішення полягає у невжитті фізичною особою, до якої звернуто виконання вироку, рішення, ухвали або постанови суду, що набрали законної сили, передбачених законом заходів щодо їх виконання. Невиконання може виражатися у прямій відмові виконати судове рішення або в ухиленні від його виконання. Відмова означає явне, відкрите, висловлене усно або письмово небажання фізичної особи виконати судове рішення. Ухилення - та сама відмова, яка має завуальований характер: фізична особа відкрито не заявляє про відмову виконати судове рішення, але діє таким чином, що фактично унеможливлює його виконання.

При цьому, судом не встановлено, наявність у ОСОБА_1 ознак умислу у невиконанні рішень суду, а матеріали справи свідчать про те, що навпаки боржник здійснює всі можливі дії для погашення заборгованості, а відсутність у останнього достатньої суми коштів для погашення боргу, не свідчать про ухилення від виконання рішень судів, а тому не може бути безумовною підставою для застосування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Так, як роз`яснив Верховний Суд України у листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Тобто, відсутність майна чи достатньої суми грошових коштів, не свідчить про вчинення свідомих дій боржником, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення.

При розгляді питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон необхідно враховувати той факт, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки вона пов`язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Судові рішення у зазначеній категорії справ мають бути постановлені з ретельним вивченням та обґрунтуванням наданих державним виконавцем доказів навмисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Згідно ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

При цьому, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Разом з тим, факт ухилення боржником ОСОБА_1 від виконання покладених на нього рішенням суду обов`язків не доведений державним виконавцем належними, достовірними та достатніми доказами за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Суд також звертає увагу і на те, що державним виконавцем взагалі не обґрунтовано, яким чином застосування до боржника ОСОБА_1 обмеження у праві виїзду за межі України буде сприяти виконанню рішень суду та погашенню заборгованості.

За наведених вище обставин суд дійшов висновку про те, що у задоволенні подання про тимчасове обмеження у боржника-фізичної особи у праві виїзду за межі України, слід відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 18, 32 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», ст. ст. 2, 4, 12, 13, 260-261, 353-355, 441, 15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання Міністерства юстиції України про тимчасове обмеження у боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою: http://court.gov.ua/fair/sud2606.

Суддя Г.О.Матійчук