Єд. унік. № 243/2701/24
Провадження № 2/243/909/2024
27 травня 2024 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Дюміної Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Петруся Д.О.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей Миколаївської міської ради,
вимоги позивача: про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів,
учасники справи не з`явилися,
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. Виклад позиції позивача.
1. 09 квітня 2024 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що на території Миколаївської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області проживає родина як внутрішньо переміщені особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Матір та дитина мають місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Батько дитини ОСОБА_3 у свідоцтві про народження записаний ОСОБА_2 .
Вперше дитина звернулася до соціальних працівників громади щодо систематичного пияцтва матері зі співмешканцем. ОСОБА_3 була взята Службою у справах дітей Миколаївської міської ради на облік дітей, сім`я якої перебуває в складних життєвих обставинах. Відповідно до Акта обстеження умов проживання від 05.01.2024, мати перебувала в нетверезому стані, взагалі не розумілася, що відбувається. Дитини вдома не було, хоча вже поспіль кілька годин лунала сирена, яка оповіщала про небезпеку. Мати не знала, де донька. Вела себе неадекватно. Знаходження дитини поряд з матір`ю та її співмешканцем, які були в неадекватному стані, несло загрозу її життю та здоров`ю. ОСОБА_3 була тимчасово влаштована до ОСОБА_4 , матері співмешканця, яка весь час перебування дитини з матір`ю фактично піклувалася про неповнолітню та утримувала її.
Згідно з висновком оцінки потреб родина перебуває в складних життєвих обставинах. Ознаками та чинниками, що спричиняють СЖО є ухиляння матері батьківськими обов`язками та зловживання алкогольними напоями (випадок складний). З матір`ю Служба та Центр провели бесіду щодо обов`язкового її лікування в спеціалізованій установі міста Слов`янськ, де вона могла проходити лікування від алкозалежності. Пропонувалися також християнські центри міст Львів та ОСОБА_5 , де вона могла проходити реабілітацію від алкозалежності. Але із січня до цього часу ОСОБА_1 так і не звернулася до спеціалістів щодо лікування або реабілітації. Фахівцем із соціальної роботи неодноразово ставила до відома Службу щодо перебування ОСОБА_1 у нетверезому стані та постійне відтягування лікування від алкозалежності.
За час соціального супроводу помічено, що ОСОБА_6 дуже схильна до брехні та випрошування коштів. Дитина обділена увагою, любов`ю матері, досі не може приготувати собі елементарні страви, неохайна до своїх речей, не прищеплено неповнолітній правила особистої гігієни, байдужа до свого майбутнього. За першою можливістю йде з дому, не привчена до виконання хатньої роботи відповідно до її віку.
Також зазначено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. ОСОБА_2 з 2022 року перебуває в лавах Збройних Сил України і боронить Україну від російських окупантів. Його підрозділ перебуває в Миколаївській області. Згідно із заявою, написаною ним власноруч від 26.03.2024, останній визнає, що ОСОБА_3 є його біологічною донькою. Також зазначено, що відповідно до домовленості ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , кожен з них взяв на себе відповідальність за утримання та виховання доньок: старшу взяв на виховання він, а витрати за молодшу повинна була взяти мати ОСОБА_1 , бабка ОСОБА_6 . Участі у вихованні ОСОБА_6 він не брав, і дитина його не сприймала як батька. До старшої доньки ОСОБА_7 мати не виявляла ніякого інтересу та родинних стосунків. ОСОБА_2 не заперечує, аби його позбавили батьківських прав відносно ОСОБА_8 .
Окрім того, зазначено, що службою направлено лист до відділу поліції Краматорського районного управління поліції ГУНП України в Донецькій області підполковнику поліції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ухиляння нею виконання батьківських обов`язків передбачених законодавством щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З метою захисту законних прав та інтересів неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає доцільним відібрати ОСОБА_3 від батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без позбавленням їх батьківських прав відносно неповнолітньої дитини. Посилаючись на положення ч. 1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст.150, 170 СК України позивач просив постановити рішення суду, яким відібрати ОСОБА_3 від батьків та стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
2. Представник позивача Миколаївської міської військової адміністрація Краматорського району Донецької області в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, та просила задовольнити заяву, посилаючись на обставини, викладені в ній, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
3. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явилася, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, та просила задовольнити заяву.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
4. Відповідно до ухвали суду від 11 квітня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі, запропоновано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк подати відзив на позов, позивачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, по справі призначено підготовче судове засідання.
5. Ухвалою суду від 07 травня 2024 року підготовче провадження по справі закрито, справа призначена до судового розгляду.
6. Оскільки відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 ЦПК), в судове засідання не з`явилися без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
7. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом.
8. Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого (повторно) Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального (м. Київ), актовий запис № 02 від 10 квітня 2008, зроблений виконкомом Никифорівської селищної ради Артемівського району Донецької області ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вищезазначені відомості також підтверджуються повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження сформованим 18 жовтня 2022 року.
9. Заочним Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15.05.2009 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.
12. Відповідно до Акту про надання неповнолітній особі соціальних послуг екстрено (кризово) від 11.01.2023, складеним КЗ «Центр надання соціальних послуг» Миколаївської міської ради вбачається, що ОСОБА_3 приїхала до матері з с. Никифорівка у листопаді 2022 року. ОСОБА_1 проживає із співмешканцем Зоріним. Дитина до цього часу жила з рідним дідом у с. Никифорівка, який утримував та виховував її. ОСОБА_1 та її співмешканець зловживають алкогольними напоями.
13. Згідно з листом органу опіки та піклування Соледарської міської військової адміністрації № 1114/01-12 від 25.03.2024 за час проживання разом із свої батьком ОСОБА_9 та його співмешканкою ОСОБА_10 в с. Никифорівка ОСОБА_1 характеризується з негативної сторони зловживала спиртними напоями, не працювала, неналежно виконувала батьківські обов`язки. Виховував та доглядав ОСОБА_11 дід та його співмешканка.
14. Згідно розпорядження начальника Миколаївської міської військової адміністрації № 267 від 01.04.2024 «Про відібрання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батьків без позбавлення батьківських прав» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була відібрана від батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зв`язку з ухилянням їх від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини, безпосередньою загрозою для життя і здоров`я неповнолітньої.
15. Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 05.01.2024, мати перебувала в нетверезому стані, взагалі не розумілася, що відбувається. Дитини вдома не було, хоча вже поспіль кілька годин лунала сирена, яка оповіщала про небезпеку. Мати не знала, де донька. Вела себе неадекватно. Знаходження дитини поряд з матір`ю та її співмешканцем, які були в неадекватному стані, несло загрозу її життю та здоров`ю (Акт рівня безпеки дитини від 05.01.2024).
16. Згідно Наказу Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області № 11 від 05 січня 2024 «Про взяття ОСОБА_3 на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах» неповнолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 05.01.2024 взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з ухиленням матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виконання своїх батьківських обов`язків.
17. Центром з 08 січня по 12 січня 2024 року було проведено оцінку потреб сім`ї (особи) (соціальна картка № 5). Згідно з висновком оцінки потреб родина перебуває в складних життєвих обставинах. Ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини є ухиляння матері батьківськими обов`язками та зловживання алкогольними напоями (випадок складний).
18. Відповідно до висновку оцінки потреб родини Краснокутських, складеного Центром на підставі оцінки рівня потреб (із 08.01.2024 по 12.01.2024) основними чинниками та ознаками, що спричиняють складні життєві обставини родини, - ухиляння матері від виконання батьківських обов`язків і виховання дитини; вживання матір`ю алкогольних напоїв; відсутність постійного місця роботи у працездатної матері.
19. Відповідно характеристики наданої Бахмутською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Соледарської міської ради Донецької області № 17 від 15.01.2-24 ОСОБА_3 , навчається в школі з 2023 року. За час навчання виявила середній рівень знань. Програмний матеріал засвоює повільно. Проявляє інтерес лише до окремих предметів, які вважає важливими. Швидкість сприйняття навчального матеріалу середня. Деякі уроки взагалі систематично не відвідує, бо не вважає за потрібне. Під час уроку, при опитуванні або перевірці домашнього завдання, може відключитися, вийти з уроку. Виявляє бажання брати участь у класних заходах та бере активну участь у житті класу. Загальне ставлення до школи у ОСОБА_6 змінилося в позитивну сторону бо, на початку, навчання навіть боялася заходити на уроки. Софія має запальний характер, інколи буває агресивною, різкою. Часто каже неправду. З однокласниками спілкується, але друзів не має. Часто трапляються непорозуміння з її участю. Дівчинка проживає з мамою. ОСОБА_12 підтримує зв`язок з класним керівником. Сама не проявляє ініціативи. Але, відповідає на дзвінки класного керівника. Відвідувала батьківські збори. Зі слів ОСОБА_6 , контролювала присутність доньки на уроках. Проте дуже часто ОСОБА_6 на уроках немає, причину називає таку, що має отримувати гуманітарну допомогу, і на маму, і на бабусю. Пояснює, що дорослі отримати не можуть. Тому буває відсутня на декількох або взагалі на всіх уроках по декілька разів на тиждень.
20. Згідно розпорядження начальника Миколаївської міської військової адміністрації № 11/1 від 12.01.2024 «Про обов`язковість надання соціальних послуг ОСОБА_1 , матері дитини, яка перебуває в складних життєвих обставинах» фахівцями із соціальної роботи здійснювався постійний соціальний супровід родини.
21. Згідно із заявою, написаною ОСОБА_2 власноруч від 26.03.2024, завіреною заступником начальника служби у справах дітей Миколаївської міської ради Миколаївської області, останній визнає, що ОСОБА_3 є його біологічною донькою. Із його заяви, відповідно до домовленості ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , кожен з них взяв на себе відповідальність за утримання та виховання доньок: старшу взяв на виховання він, а витрати за молодшу повинна була взяти мати ОСОБА_1 , бабка ОСОБА_6 . Участі у вихованні ОСОБА_6 він не брав, і дитина його не сприймала як батька. До старшої доньки ОСОБА_7 мати не виявляла ніякого інтересу та родинних стосунків. ОСОБА_2 не заперечує, аби його позбавили батьківських прав відносно ОСОБА_8 .
22. Згідно з протоколом бесіди з ОСОБА_1 вбачається, що їх подружжя ОСОБА_13 розійшлося, коли ОСОБА_1 була вагітної ОСОБА_6 . Офіційне розлучення, ініціаторам якого був чоловік, відбулося вже після народження меншої доньки ОСОБА_6 . Також вона підтвердила, що між ними була домовленість щодо розділення дітей та участі батьків у долі кожної окремої дитини. Вона зазначила, що чоловік взагалі не визнавав ОСОБА_6 за свою доньку. Ніколи нею не цікавився, фінансово не підгримував, не спілкувався. Дівчинка також жодного разу не виявила бажання побачитися з батьком. ОСОБА_12 вважає, ОСОБА_14 необхідно позбавити батьківських прав. Також вона зазначила, що допомагав ОСОБА_6 виховувати лише її батько (дід ОСОБА_6 ).
23. Службою направлено лист № 129 від 26.03.2024 до відділу поліції Краматорського районного управління поліції ГУНП України в Донецькій області підполковнику поліції про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ухиляння нею виконання батьківських обов`язків передбачених законодавством щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
24. Зі змісту висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради про відібрання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без позбавлення їх батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, вбачається, що матір ОСОБА_1 та батько ОСОБА_2 не виконує жодного з пунктів названих статей щодо виховання та утримання своєї доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З урахуванням наведеного, з метою захисту законних прав та інтересів неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до статті 11 Закону України від 13 січня 2005 року № 2342-IV «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» (зі змінами), Закону України від 24 січня 1995 року № 20 «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», статей 150, 151, 152, 158, 164, 165 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-III (зі змінами), на виконання Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 05.04.2024 № 15), орган опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради вважає доцільним відібрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без позбавленням їх батьківських прав відносно неповнолітньої дитини.
V. Оцінка суду.
25. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
26. Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
27. У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
28. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР.
Відповідно до статті 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання.
29. Так, рішенням у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року ЄСПЛ, установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін.
30. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків.
31. Отже, положення про право батьків і дітей бути поряд один з одним не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, при розгляді справи суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини.
Відповідно до частини першої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.
32. За правилом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
Згідно з частиною третьою статті 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.
33. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
34. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.
35. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладаються однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
36. З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) та Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/19 (провадження № 61-9754св20), 06 жовтня 2021 року у справі № 320/5094/19 (провадження № 61-7357св21).
37. Надані позивачем докази на підтвердження вищенаведених обставин суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для встановлення факту ухилення відповідачами від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї неповнолітньої дитини. З іншої сторони відповідачами в судове засідання не надано доказів, що спростовують зазначені обставини.
38. Враховуючи вищезазначені нормативні приписи у сукупності з фактичними обставинами справи, суд приходить до переконання про ухилення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо своєї неповнолітньої Софії, адже вони є батьками з низьким виховним потенціалом, неналежним чином виконують батьківські обов`язки, не забезпечують медичного догляду донці, харчування, не отримують ніяких видів соціального допомоги на доньку, доходів в сім`ї матері не має, оскільки остання зловживає спиртними напоями та не має бажання лікуватися від алкогольної залежності. Відповідачі самоусунулись від виконання батьківських обов`язків щодо виховання, утримання своєї дитини, не створили належних умов для її розвитку, дитина виховується без догляду, без уваги та любові. З огляду на встановлені судом фактичні обставини, з урахуванням віку дівчинки, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення в цій частині позовних вимог.
39. Положенням ч. 4 ст.170 СК України передбачено, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує обставини майнового і сімейного стану відповідачів та бере до уваги, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України, тобто 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 70 % доходу цієї особи. Враховуючи, що відповідачі працездатні, але добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надають, суд вважає справедливим стягнути з відповідачів на утримання її дитини аліменти у розмірі 1/4 частини їх доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, задовольнивши в цій частині позовні вимоги частково.
40. Окрім того, суд вважає необхідним зазначити, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
41. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
42. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Таким чином, при розгляді зазначеної справи об`єктом справляння судового збору є вимога про відібрання дітей від батьків без позбавлення батьківських прав та вимога про стягнення аліментів.
43. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду із зазначеними вимогами, тому з відповідачів у дохід держави підлягає стягненню судовий збір за кожну позовну вимогу окремо.
44. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2024 року складає 3028,00 грн. Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 08.04.2024, тому розмір судового збору за подання даної позовної заяви становить 968,96 грн. (1211,20 х 0,8) за кожну позовну вимогу, який слід стягнути з відповідачів на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 60, 61, 68, 69, 70, 71, 170 Сімейного кодексу України, суд,
1. Позовні вимоги органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей Миколаївської міської ради, про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити частково.
2. Відібрати неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , без позбавлення її батьківських прав.
3. Відібрати неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 від батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , без позбавлення його батьківських прав.
4. Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.04.2024 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .
5. Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.04.2024 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до 30.03.2026 року.
6. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.
9. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Повний текст рішення суду виготовлений 04.06.2024.
Суддя Н.О. Дюміна