Провадження № 22-ц/824/6932/2024 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

26 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,-,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Поверхом вище у квартирі АДРЕСА_2 того ж будинку проживає ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В жовтні 2017 року його квартиру було затоплено. Даний факт підтверджується актом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду» від 01 листопада 2017 року.

В червні 2018 року його квартиру затоплено повторно. Даний факт підтверджується актом дільниці № 4 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду» від 05 червня 2018 року. Згідно з актами про залиття, причиною затоплення стало халатне відношення відповідачів до санітарно-технічних приладів в своїй квартирі.

Зазначав, що протягом двох останніх років він звертає увагу відповідачів на завдану ними шкоду, але вони ігнорують прохання позивача компенсувати завданні збитки. Свої зобов`язання відповідачі не виконують, жодних дій для припинення затоплень його квартири та відшкодування ремонту в ній не проводять. Квартиру затоплюють постійно, що унеможливлює користування нею.

Позивач визначив розмір завданої йому матеріальної шкоди у розмірі 69 999 гривень 48 копійок.

Крім того, вважає, що неправомірними діями відповідачів йому завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, розмір відшкодування за завдану моральну шкоду він оцінює у 10 000грн.

У зв`язку з вищевикладеним, просив суд стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на свою користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 69 999, 48 грн. та матеріальної шкоди в розмірі 10 000 грн.

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 17 травня 2023 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 69 999 гривень 48 копійок майнової шкоди, спричиненої унаслідок залиття квартири та на відшкодування моральної шкоди 1 000 гривень. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу, в якій просять рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказують на те, що акти Дільниці №4 КП «Керуюча компанія по обслуговуванню житлового фонду Подільського району м. Києва» від 01 листопада 2017 року і від 05 червня 2018 року є неналежними доказами, а тому не можуть бути підставою для встановлення фактів залиття квартири.

Апелянтами зазначено, що позивач лише надав до суду кошторис на будівельні матеріали з будівельного інтернет-магазину без касового чеку та «Смету на косметический ремонт квартиры АДРЕСА_1 », яку склав сам позивач, що є неналежними доказами в розумінні ст.ст.177-180 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним її задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на відшкодування втрат, яких він зазнав у зв`язку з пошкодженням квартири та витрат для відновлення свого порушеного права, тобто на відшкодування реальних збитків, а тому суд зазначив, що позивач має право на солідарне стягнення з відповідачів на його користь реальних збитків для відновлювального ремонту в розмірі 69 999 грн 48 коп. До того ж, суд першої інстанції вважав справедливим та розумним розміром відшкодування моральної шкоди на користь позивача - 1 000 гривень, відповідно до принципу співмірності.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з копією акту б/н від 05 червня 2018 року «Про залиття квартири», складеного комісією в складі представників дільниці №4 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» в присутності мешканця квартири АДРЕСА_1 , при обстеженні квартири АДРЕСА_3 після залиття було встановлено: у ванній кімнаті на стіні пофарбованій емульсійною фарбою наявні руді плями від залиття площею до 2кв.м. При обстеженні сантехнічного обладнання в вищерозташованій квартирі слюсарем-сантехніком дільниці № 4 було встановлено, що залиття сталося через халатність мешканців квартири АДРЕСА_2 (а.с.4 т.1).

Відповідно до копії акту б/н від 01 листопада 2017 року складеного комісією КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», обстежено квартиру АДРЕСА_1 згідно заяви ОСОБА_3 . В ході обстеження встановлено наступне:

Кухня площею 5,3 кв. м: стеля (водоемульсійне фарбування) спостерігаються жовті плями близько 1,5 кв. м, відшарування штукатурки близько - 0,5 кв. м, стіни (шпалери прості) спостерігаються сліди залиття близько 1,0 кв. м. Санвузол площею 3,7 кв. м: стеля (водоемульсійне фарбування) спостерігаються відшарування штукатурки близько 3,0 кв. м, темні плями близько - 1,0 кв. м, стіни (водоемульсійне фарбування) спостерігаються сліди жовті плями близько 2,0 кв. м, темні плями близько 2,0 кв. м, тріщина близько 1,5 кв. м.

Причиною залиття квартири АДРЕСА_1 є недбале відношення до сантехнічного обладнання мешканців квартири АДРЕСА_2 зазначеного житлового будинку (а.с.5 т.1).

Згідно з Довідок про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської РДА, а також з Єдиного державного демографічного реєстру, за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.16-17, 160-161 т.1).

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини в завданні шкоди, а позивач доказує наявність шкоди та її розмір.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76, у разі аварії чи залиття квартир складається відповідний акт.

Додатком 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій встановлено форму згаданого акта. Тобто факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення, водопостачання та водовідведення, представника (власника) будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Отже, законодавством чітко визначено, що факт залиття, його причина та обсяг пошкоджень мають фіксуватись у складеному акті комісійного обстеження приміщення, у якому відбулось залиття. Саме такий акт і є відповідним (належним, допустимим, достовірним) доказом, на підставі якого відбувається розрахунок матеріальної шкоди вартості відновлювального ремонту.

Як вбачається, з актів про залиття, в ході обстеження встановлено наступне: у ванній кімнаті на стіні пофарбованій емульсійною фарбою наявні руді плями від залиття площею до 2кв.м.; на кухні площею 5,3 кв.м, а саме на стелі (водоемульсійне фарбування) спостерігаються жовті плями близько 1,5 кв. м, відшарування штукатурки близько - 0,5 кв. м, на стінах (шпалери прості) спостерігаються сліди залиття близько 1,0 кв. м.; у санвузлі площею 3,7 кв. м на стелі (водоемульсійне фарбування) спостерігаються відшарування штукатурки близько 3,0 кв. м, темні плями близько - 1,0 кв. м, на стінах (водоемульсійне фарбування) спостерігаються сліди жовті плями близько 2,0 кв. м, темні плями близько 2,0 кв. м, тріщина близько 1,5 кв. м.

Крім цього, позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, в тому числі її розмір, посилався на перелік матеріалів у інтернет-замовленні №293570 на сайті за посиланням: www.kub.in.ua на суму 3 538, 41 грн. (а.с.184-186 т.1) та «Смету на косметический ремонт кв. АДРЕСА_1 », яка складена та підписана ним 21 березня 2023 року, на суму 69 999, 48 грн. (а.с.192 т.1).

Таким чином, суд першої інстанції не врахував, що позивач не надав належних і достатніх доказів понесених ним фактичних витрат на проведення ремонтних робіт в квартирі або доказів укладення чи намірів на укладення договору з виконавцем ремонтно-будівельних робіт, який поніс би вказані загальновиробничі витрати у зв`язку з відновлювальним ремонтом його квартири, а клопотання про проведення відповідних судових експертиз ним заявлено не було.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що подані позивачем до суду першої інстанції на підтвердження обсягів, розміру та оцінки шкоди лише кошторис на будівельні матеріали з будівельного інтернет-магазину без касового чеку та «Смету на косметический ремонт квартиры АДРЕСА_1 », яку склав сам позивач не можуть бути належними та допустимими доказами, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно було з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а його висновки не відповідають обставинам справи,

тому, при розгляді справи місцевим судом були допущені такі порушення норм матеріального і процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи по суті, а відтак відповідно до ст. 376 ЦПК України це рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

У зв`язку із скасуванням судового рішення і відмовою у задоволенні позову, відповідно до ст.141, п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України, апеляційний суд змінює розподіл судових витрат по справі та покладає на позивача витрати відповідача по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 17 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 40 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді: