Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2240/23

08 січня 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Делятинської селищної ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області про визнання права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом доДелятинської селищної ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області про визнання права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який входить до спадщини і складається із: житлового будинку «А», загальною площею 38,7 м.кв., літньої кухні «Б», загальною площею 47,6 м.кв., сарая «В», загальною площею 22,6 м.кв., сарая «Г», загальною площею 29,6 м.кв., вбиральні «Д», загальною площею 1,2 м.кв., воріт «№1», загальною площею 6,1 м.кв., огорожі «№2», загальною площею 22,9 м.кв., огорожі «№3», загальною площею 76,4 м.кв., колодязя питного «№4», площею 5,0 м.п., колонки питної «№5», площею 5,0 м.п.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула. Натомість від її представника, адвоката Гуменюка Б.С. поступило клопотання, сформоване в системі «Електронний суд», в якому вимоги ОСОБА_1 повністю підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі. Розгляд даної справи просив здійснювати без його участі та участі позивача.

Представник відповідача Делятинської селищної ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області в судове засідання також не з`явився. Натомість направив заяву за підписом селищного голови, з якої вбачається, що Делятинська селищна рада Надвірнянського району, Івано-Франківської області не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 в межах норм чинного законодавства та просить зазначену справу розглядати у відсутності їх представника.

Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи та за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, суд прийшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася бабуся позивача ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася мама позивача - ОСОБА_3 (а.с.5).

12.07.1983 року ОСОБА_3 вийшла заміж за ОСОБА_4 та змінила своє прізвище на ОСОБА_5 (а.с.6).

28.03.1987 року у ОСОБА_4 та ОСОБА_6 народилася позивач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про її народження, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.7).

За час свого життя бабуся позивача ОСОБА_2 побудувала домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Дане домоволодіння складається із житлового будинку, позначеного в техпаспорті під літерою «А», літньої кухні, позначеної в техпаспорті під літерою «Б», сарая, позначеного в техпаспорті під літерою «В», сарая, позначеного в техпаспорті під літерою «Г», вбиральні, позначеної в техпаспорті під літерою «Д», воріт, позначених під номером «№1», огорожі, позначеної під номером «№2», огорожі, позначеної під номером «№3», колодязя питного, позначеного під номером «№4», колонки питної, позначеної під номером «№5».

Ще за життя ОСОБА_2 залишила заповіт в користь позивача ОСОБА_1 , який посвідчений 15.07.2015 року за реєстровим номером № 49 сільським головою Зарічанської сільської ради Вациком М.М. Згідно вищезазначеного заповіту ОСОБА_2 зробила таке заповітне розпорядження, що все своє майно, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла бабуся позивача ОСОБА_2 в с. Заріччя, Надвірнянського району, Івано-Франківської області. Її смерть зареєстрована 12.08.2022 року у виконавчому комітеті Делятинської селищної ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області, про що складено відповідний актовий запис № 202 та видано свідоцтво про її смерть серії НОМЕР_1 (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Доведено, що крім позивача, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, а саме домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 немає і ніхто із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса від часу її смерті і по даний час не звертався.

Разом з тим, судом перевірено, що ОСОБА_1 своєчасно протягом шести місяців після смерті ОСОБА_2 подала заяву до приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Шушкевич С.М. за місцем знаходження майна про прийняття даної спадщини.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Шушкевич С.М. від 10.05.2023 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , через відсутність документів, які б підтверджували належність вищевказаного житлового будинку померлій ОСОБА_2 (а.с.26).

З довідки, виданої Зарічанським старостинським округом Делятинської селищної ради об`єднаної територіальної громади с. Заріччя, Надвірнянського району, Івано-Франківської області за № 23/01-3.2/11 від 29.09.2022 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті в будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - онука. Від імені померлої ОСОБА_2 у Зарічанській сільській раді посвідчено заповіт № 49 від 15.07.2015 року. Арешт та заборона на майно по АДРЕСА_1 не накладались (а.с.23).

Таким чином, судом з`ясовано, що ОСОБА_1 має право прийняти спадщину після смерті своєї бабусі в порядку спадкування за заповітом, однак в зв`язку з відсутністю оформлених відповідно до чинного законодавства документів, що підтверджували б належність вищевказаного майна спадкодавцю, позивач не може одержати свідоцтво про право власності на спадкове майно та змушена звернутися до суду з цього приводу.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку регулювалися підзаконним нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністерства Комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року за № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445/ з подальшими змінами/.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарських книгах місцевих рад.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105, сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалося рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності житлового будинку, чи частини даного будинку, певній особі - є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації.

З метою узаконення вказаного домоволодіння за заявою ОСОБА_1 ОКП "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації" проведено обмір та характеристику будівель, про що свідчить технічний паспорт від 23.03.2023 року (а.с.14-16).

Як перевірено судом, реєстрація права власності на вищевказане домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась, що підтверджується довідкою ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» за № 86 від 23.03.2023 року (а.с.22).

Згідно звіту про експертну оцінку від 05.09.2023 року вартість майна становить - 98800 грн. 00 коп. (а.с.27).

Відповідно до висновку Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта від 06.09.2023 року будівництво проведене у відповідності з державними будівельними, архітектурними, санітарними, пожежними та екологічними нормами і правилами, які діяли на час будівництва (а.с.35-52).

Як достовірно встановлено судом, на вказану спадщину, крім ОСОБА_1 , більше ніхто не претендує.

Представник відповідача - Делятинської селищної ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області позовні вимоги ОСОБА_1 визнає і не заперечує проти їх задоволення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки інших спадкоємців на вказане спадкове домоволодіння немає, спору про спадкове майно немає, позивач ОСОБА_1 може бути власником домоволодіння, а згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи наведене, на переконання суду наявні всі правові підстави для визнання права власності за ОСОБА_1 на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

На підставі ст.ст.319, 321, 328, 392, 1222, 1223, 1233, 1234, 1235, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Делятинської селищної ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області про визнання права власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованою і жителькою: АДРЕСА_1 , право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який входить до спадщини і складається із: житлового будинку «А», загальною площею 38,7 м.кв., житловою площею 16,4 м.кв., літньої кухні «Б», загальною площею 47,6 м.кв., сарая «В», загальною площею 22,6 м.кв., сарая «Г», загальною площею 29,6 м.кв., вбиральні «Д», загальною площею 1,2 м.кв., воріт «№1», загальною площею 6,1 м.кв., огорожі «№2», загальною площею 22,9 м.кв., огорожі «№3», загальною площею 76,4 м.кв., колодязя питного «№4», площею 5,0 м.п., колонки питної «№5», площею 5,0 м.п., ринковою вартістю - 98800 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 10.01.2024 року.