ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2024 року м. Кропивницький

справа № 404/8523/23

провадження № 22-ц/4809/488/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Головань А.М., Письменний О.А.,

за участю секретаря судового засідання Зубіцької Н. В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 грудня 2023 року (суддя Павелко І.Л.),-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви

Представник ОСОБА_1 адвокат Семенов Є.О. у грудні 2023 року звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та просить накласти арешт на автомобілі:

-«Volkswagen Polo», 2013 року випуску, дата реєстрації за особою 13.09.2019 року, об`єм двигуна 1598;

-«Volkswagen Caddy», 2012 року випуску, дата реєстрації за особою 21.11.2017 року, об`єм двигуна 1598.,

Власниками транспортних засобів є відповідачка у справі ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією від 23.11.2023 року за № 31/11-С-90 наданою Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Кіровоградській області.

В обґрунтування заяви вказує, що внаслідок винних дій відповідачки, позивачу завдана матеріальна та моральна шкода.

ОСОБА_2 відмовилася добровільно відшкодувати доплачені ОСОБА_1 кошти на відновлювальний ремонт автомобіля, судом порушене провадження, що може спонукати відповідачку розпорядитися майном, зокрема, автомобілями, відчужити на користь третіх осіб з метою ухилення від виконання рішення суду.

Короткий зміст заяви про забезпечення позову

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.12.2023 заяву представника ОСОБА_1 адвоката Семенова Євгенія Олексійовича про забезпечення позову, задоволено.

Забезпечено позовну заяву представника ОСОБА_1 адвоката Семенова Євгенія Олексійовича до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки шляхом накладення арешту на автомобілі: «Volkswagen Polo», 2013 року випуску, дата реєстрації за особою 13.09.2019 року, об`єм двигуна 1598 та автомобіль «Volkswagen Caddy», 2012 року випуску, дата реєстрації за особою 21.11.2017 року, об`єм двигуна 1598, які належать на праві власності ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції виснував, що виходячи із заявлених заявником предмету та підстав позову, між сторонами дійсно існує спір, а майно (автомобілі), на які просить накласти арешт адвокат позивача, зареєстровані за відповідачкою ОСОБА_2 , невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі адвокат Гура К.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 , просить скасувати судову ухвалу та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Вказує, що оскаржувана ухвала є проявом дискримінації сторони відповідача, ігноруванням принципу рівності сторін та принципу змагальності, які є основоположними концепції «справедливого суду». Так, судом повністю проігноровані такі критерії як співмірність і забезпеченість інтересів сторін, накладений арешт на майно, яке в десятки разів перевищує суму позову. Відсутні доводи про доходи відповідачки, які, враховуючи придбаний у 2017 та 2019 роках транспорт, доводять фінансову спроможність ОСОБА_2 .

Середня вартість арештованого майна становить близько 533 256,00 грн, проти вимог в розмірі 48 706,00 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Семенов Є.О. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судову ухвалу без змін.

Вказує на безпідставність доводів скарги про вартість арештованого судом майна, яка визначена по сайтам, обраних стороною на власний розсуд і не є беззаперечним доводом. Позивач має бути впевнений в майбутньому виконанню судового рішення, а арешт є запорукою цьому (а.с.102-103).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою суду від 18 квітня 2024 року відкрито провадження у даній справі; встановлено строк для подачі відзиву;

03 травня 2024 року закінчено підготовчі дії, справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 30 травня 2024 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

Учасників справи належним чином повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду справи (а.с.107,109).

Обставини справи

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда про відшкодування шкоди, заданої джерелом підвищеної небезпеки. Вимоги заявлені до ОСОБА_2 , винної особи в дорожньо-транспортній пригоді. Сума позову становить 48 706,50 грн, з яких 38706,50 грн майнова шкода і 10 000 грн моральна шкода.

Наданою інформацією від 23.11.2023 року за № 31/11-С-90 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Кіровоградській області, автомобілі: «Volkswagen Polo», 2013 року випуску, дата реєстрації за особою 13.09.2019 року, об`єм двигуна 1598 та автомобіль «Volkswagen Caddy», 2012 року випуску, дата реєстрації за особою 21.11.2017 року, об`єм двигуна 1598, належать на праві власності ОСОБА_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с.57).

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику суду як джерело права.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише уразі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Крім того, заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

Згідно з пунктів 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України одними із видів забезпечення позову, зокрема є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та заборона вчиняти певні дії

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зазначено, що: «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Окрім того, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У справі, що переглядається заявлено вимогу про відшкодування шкоди на суму 48 706,00 грн, з яких майнове відшкодування становить 38706,50 грн, моральне відшкодування 10 000 грн.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на транспортні засоби ОСОБА_2 , позивач посилався на те, що існує висока ймовірність того, що відповідач може відчужити свою власність, що завадить виконанню рішення.

Арешт є крайнім заходом забезпечення позову та полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні у власника та передачі на зберігання іншим особам.

За змістом статті 1 Першого Протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При цьому вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У кожному випадку, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У заяві про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на рухоме майно, яке належить на праві власності відповідачці, сторона позивача не навела правових підстав забезпечення позову саме шляхом накладення арешту та не надала доказів на підтвердження необхідності забезпечення позову саме у такий спосіб на два транспортні засоби, вартість яких вочевидь значно перевищує суму позову, навіть не враховуючи доводи скарги про вартість аналогічного транспорту з сайту продажу авто, з яким категорично не погоджувався адвокат Семенов Є.О., при цьому альтернативного документу не надав на підтвердження співмірності заявленого заходу.

З огляду на викладене, суд, враховуючи вид та обсяг забезпечення позову позовним вимогам та баланс інтересів сторін, приходить до висновку, що такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на два транспортні засоби, в даному випадку не є співмірним заявленому позову, є невиправданим та таким, який обмежує права відповідача на мирне володіння майном, що є підставою для відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого подана заява адвокатом Семеновим Є.О.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 24 листопада 2022 року у справі № 204/4475/21 (провадження № 61-20259св21) та від 12 квітня 2022 року у справі № 391/7/21 (провадження № 61-8820св21).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від забезпечення позову від тих наслідків, які можуть настати внаслідок незабезпечення позову, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду. вартості майна, на яке заявляє клопотання накласти арешт.

Жодних обґрунтувань, які б відповідали вимогам закону, судовій практиці, викладеної у постановах Верховного Суду, які є обов`язковими в застосуванні згідно ч.4 ст.263 ЦПК, суд першої інстанції не надав, безумовно погодився з заявою про забезпечення позову.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції не врахував правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20), у постановах Верховного Суду від 19 лютого 2021 року у справі № 643/12369/19 (провадження № 61-21685св19) та від 17 січня 2022 року у справі № 927/461/21, щодо обставин, які підлягають врахуванню під час вирішення питання забезпечення позову.

Не надав належної оцінки заяві про забезпечення позову, не вказав чим заявник підтвердив реальність ризиків відчуження майна відповідачкою, і що незабезпечення позову перешкодить досягненню кінцевої мети судочинства у справі. Заявником, а відтак і судом, який погодився з вимогою, не вказані доречні та переконливі мотиви обґрунтованості звернення та зроблений помилковий висновок про те, що заява про забезпечення позову відповідає змісту порушеного права, є співмірною із заявленим позовом.

Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування права норм матеріального права відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування ухвали суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Гура К.В., підлягає задоволенню, ухвала Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08.12.2023 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції не здійснює розподіл судових витрат, оскільки питання про розподіл судових витрат, понесених сторонами, буде вирішуватись під час винесення рішення у справі по суті спору.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 грудня 2023 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді А.М. Головань

О.А. Письменний