справа №202/3061/24
провадження №2/932/1310/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря судового засідання: Дубовик К.В.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Сеідова В.О. про визнання права власності на автомобіль в порядку спадкування,, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду із позовом у якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки «Land Rover» моделі «Discovery Sport», VIN - НОМЕР_1 .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.04.2024 відкрито спрощене позовне провадження.

Узагальнені доводи учасників справи.

В обґрунтування позову зазначено, що син позивачки ОСОБА_4 купив за кордоном автомобіль марки «Land Rover», проте не встиг зареєструвати його в Україні. Останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Нотаріус відмовляється видати позивачці свідоцтво про право на спадщину, тому вона звернулася до суду.

Мотиви відзиву зводяться до того, що позивачем не доведено порушення відповідачем прав позивача, що позивач не може набути право власності на автомобіль, оскільки таке не набув спадкодавець, що позивачем не доведено факту прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивачка та її представник просили задовільнити позов з підстав, наведених у позовній заяві. Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з мотивів, зазначених у відзиві.

Обставини, встановлені судом.

Свідоцтвом про народження від 10.06.1983 підтверджується, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4

03.12.2021 видно рахунок на автомобіль марки «Land Rover» моделі «Discovery Sport», VIN - НОМЕР_1 на суму 11 563 долари США на ім`я ОСОБА_4 .

Згідно митної декларації, вказаний автомобіль було ввезено на території України 03.08.2022, при цьому: одержувачем вказано ОСОБА_5 ; особою, відповідальною за фінансове врегулювання ОСОБА_4 ; митні платежі сплачено в повному обсязі ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Також позивачкою долучено довіреність від імені ОСОБА_4 на ОСОБА_5 з правом купівлі вказаного вище автомобіля.

Згідно свідоцтва про смерть від 13.09.2022 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом витребувано спадкову справу після ОСОБА_4 із якої вбачається факт прийняття спадщини позивачкою та видачі їй свідоцтва про права власності на інше спадкове майно. Інших спадкоємців ОСОБА_4 нотаріусом не встановлено.

При цьому, із паспортів обох вказаних осіб вбачається, що вони зареєстровані за однією адресою АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР від 28.02.2023, інших осіб за вказаною адресою на момент відкриття спадщини зареєстровано не було.

Постановою нотаріуса від 23.10.2023 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний автомобіль з підстав відсутності державної реєстрації права власності на нього.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в сумі 2 000 грн.

Законодавство та висновки Верховного Суду, що застосовані судом.

У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У постанові ВП ВС від 05.04.2023 у справі №911/1278/20 вказано, що: «положеннями частини першої статті 334 ЦК України щодо переходу права власності на рухоме майно не передбачено в імперативному порядку, що право власності на таке рухоме майно переходить до набувача транспортного засобу з моменту здійснення його державної реєстрації. Право власності на рухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до статей 6, 627, 628 ЦК України. Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу».

Відповідно до п.28 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2009 №1371), ввезені в Україну транспортні засоби підлягають державній реєстрації на підставі заяв власників і митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або електронних митних декларацій або виданих митними органами посвідчень про їх реєстрацію в сервісних центрах МВС.

За правовим висновком, наведеним у постанові Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №227/3750/19, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.11.2021 в справі №759/19779/18 вказано, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування».

Висновки суду.

ОСОБА_4 купив автомобіль марки «Land Rover», пройшов митне оформлення, проте не здійснивши його державної реєстрації помер.

При цьому виникнення права на автомобіль не пов`язується із його державною реєстрацією, тому можна ствердити про набуття права власності на автомобіль ОСОБА_4 .

Позивачка є єдиною спадкоємицею яка прийняла спадщину після ОСОБА_4 .

Відсутність державної реєстрації автомобіля унеможливлює для позивачки оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За вказаних умов, визнання права власності на спадкове майно є належним способом захисту прав позивачки.

Враховуючи відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину, належним відповідачем у даній справі є орган місцевого самоврядування, який може претендувати на спадкове майно (відумерлість спадщини).

Відтак суд приходить до переконання про задоволення позову.

Слід зазначити, що рішення суду про визнання права власності на автомобіль лише підтверджує, що позивачка є його власником та не відміняє необхідності здійснити державну реєстрацію такого автомобіля із дотриманням усіх вимог та подання необхідних документів.

Оскільки суд задовольняє позов, сплачений позивачем судовий збір має компенсувати відповідач. Інших судовий витрат сторонами не заявлено.

Керуючись ст.ст.12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на автомобіль марки «Land Rover» моделі «Discovery Sport», VIN - НОМЕР_1 .

Стягнути із Дніпровської міської ради () в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір в сумі 2 000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 06.06.2024.

Суддя: В.І. Цитульський