Справа № 465/1961/23 Головуючий у 1 інстанції Марків Ю.С.
Провадження № 22-ц/811/2266/24 Доповідач в 2-й інстанції Бойко С. М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Матяш С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 30 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 21.12.2018 року в розмірі 2102554 грн. 81 коп. та звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 21.12.2018 року в розмірі 2102554 грн. 81 коп., що складається: із заборгованості за основною сумою позики 731372 грн. та заборгованості по процентах в розмірі 1371182 грн. 81 коп., на користь ОСОБА_2 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В обгрунтування позовних вимог зазначала, що 21.12.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір позики, в забезпечення належного виконання зобов`язань за яким, сторонами укладено договір іпотеки, посвідчений 21.12.2018 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Попович Ю.О., зареєстрований в реєстрі за №7309, за умовами якого в іпотеку позивача передано належну відповідачці квартиру АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 не виконала взяті на себе зобов`язання за договором позики, зокрема, щодо повернення позичених грошових коштів відповідно до умов договору, внаслідок чого у неї перед позивачем утворилась заборгованість, загальний розмір якої становить 2102554 грн. 81 коп.

Позивачем було направлено відповідачу письмову вимогу про погашення грошових зобов`язань, проте, станом на 25.02.2023 року ОСОБА_1 своїх зобов`язань не виконала.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30 травня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 21.12.2018 року в розмірі 1966182 грн. 82 коп.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а сааме: на квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з трьох житлових кімнат житловою площею 36,7 кв.м. та кухні, загальна площа 61,7 кв.м., в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 21.12.2018 року в розмірі 1966182 грн. 82 коп., що складається із заборгованості за основною сумою позики 731372 грн. та заборгованості по відсотках в розмірі 1234810 грн. 82 коп., на користь ОСОБА_2 , шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 22730 грн. 41 коп.

Рішення суду оскаржила відповідач ОСОБА_1 , просила його скасувати з підстав неправильного застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначала, що на виконання умов договору позики, 29.07.2021 року відповідачем було повернуто представнику позивача ОСОБА_3 , який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності, грошові кошти у розмірі 20000 доларів США, як повне погашення заборгованості за договором позики.

Додає, що вказане підтверджується розпискою від 29.07.2021 року, копія якої долучена до матеріалів справи.

Наголошує, що жодних інших розписок, в тому числі про розмір заборгованості, порядок повернення коштів, договором позики не передбачено.

Звертає увагу, що факт повернення відповідачем грошових коштів у розмірі 20000 доларів США позивачем не заперечується та встановлений рішенням суду.

Зазначає, що відповідач отримала від позивача грошові кошти у розмірі 551400 грн., відтак, за один календарний місяць користування позикою сплаті позивачу підлягали 4% від вказаної суми, тобто 22056 грн.

Додає, що відсутність будь-якої прив`язки процентних платежів до долара США (на відміну від суми основного зобов`язання) та необхідність розрахунку їх саме в гривні передбачена як договором позики, так і договором іпотеки, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Вважає, що вимоги позивачки в частині сплати процентів на підставі долученого нею розрахунку є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Вказує, що навіть у випадку задоволення позовних вимог про стягнення процентів саме у доларах США, загальний розмір процентів за 48 місяців користування позикою не міг перевищувати 38400 доларів США.

З огляду на повернення відповідачем 20000 доларів США, згідно розписки від 29.07.2021 року, проценти, що могли бути стягнуті за договором позики, не можуть перевищувати 18400 доларів США.

Всупереч наведеному, судом першої інстанції взято до уваги розрахунок позивача, який не відповідає положенням договору та нормам чинного законодавства.

29.11.2024 року до апеляційного суду надійшла письмова заява відповідачки ОСОБА_1 в особі її представника адвоката Бойка Н.Р. про відмову від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження на цій підставі.

В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено апеляційним судом у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 03.12.2024 року, є дата складення повного судового рішення 09.12.2024 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість заявлених вимог, колегія суддів дійшла наступних висновків.

У відповідності до ч.4 ст.364 ЦПК України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного провадження.

Прийняття апеляційним судом відмови від апеляційної скарги є підставою для закриття апеляційного провадження (п.1 ч.1 ст.362 ЦПК України).

У разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, що відмовилася від скарги, не допускається (ч.5 ст.364 ЦПК).

Частиною шостою статті 364 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції має право не приймати відмову від скарги з підстав, визначених у частині п`ятій статті 206 цього Кодексу.

Враховуючи викладене та вимоги статті 13 ЦПК України, в якій закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства розгляд цивільної справи не інакше як за зверненням фізичної чи юридичної особи, та закріплене в статті 364 цього Кодексу право особи, яка подала апеляційну скаргу, відмовитись від неї, а також відсутність підстав, визначених у частині п`ятій статті 206 цього Кодексу, для неприйняття судом такої відмови, колегія суддів дійшла висновку про прийняття відмови ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Франківського районного суду м. Львова від 30 травня 2024 року, у зв`язку з чим апеляційне провадження в справі за її апеляційною скаргою підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.362, 364, 381, 389 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на рішення Франківського районного суду м. Львова від 30 травня 2024 року.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 30 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Повний текст ухвали складений 09 грудня 2024 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич