Провадження №: 4-с/755/72/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2024 р. місто Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 , суб`єкт дії/бездіяльність якого оскаржується: приватний виконавець виконавчого органу Рівненської області Ярмошевич Наталія Олексіївна, стягувач: Акціонерне товариство «Сент Банк» про визнання незаконними дії та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Наталії Олексіївни, відповідно до прохальної частини поданої до суду скарги заявник дослівно просить суд:

«Визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Наталії Олексіївни щодо накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 , яке їй не належить.

Скасувати постанову про опис та арешт майна боржника як таку, що не відповідає вимогам ЦК України та ЗУ «Про виконавче провадження».

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Наталію Олексіївну вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту з нерухомого майна відповідно до постанови про опис та арешт майна боржника від 08 вересня 2023 року»

02 жовтня 2023 року вказану скаргу, у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, було передано в провадження судді Савлук Т.В.

На підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2023 року скаргу було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання заявником ухвали суду.

10 жовтня 2023 року (вх№50526) представник заявника - адвокат Цимбал Альона Анатоліївна), на виконання ухвали суду від 04 жовтня 2023 року, подала заяву про усунення недоліків та нову редакцію скарги від імені ОСОБА_1 на дії приватного виконавця з тим самим складом учасників цивільного процесу: орган примусового виконання, дії якої оскаржується: приватний виконавець виконавчого органу Рівненської області Ярмошевич Наталія Олексіївна, стягувач: Акціонерне товариство «Сенс Банк». (а.с.17-34, 35-41)

13 жовтня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про повернення заявнику ОСОБА_2 поданої від її імені скарги на дії приватного виконавця виконавчого органу Рівненської області Ярмошевич Наталія Олексіївна, стягувач: Акціонерне товариство «Сент Банк» про визнання незаконними дії та скасування постанови.

22 квітня 2024 року Київським апеляційним судом прийнято постанову про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_3 .

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2023 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вивчивши матеріали поданої до суду скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця , з урахуванням виконання вимог суду про залишення скарги без руху, суддя приходить до наступних висновків.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається Цивільним процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Розділ VII Цивільного процесуального кодексу України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Виходячи з положень статті 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року N 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" судам роз`яснено, що скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК України і ГПК України та містити відомості, перелічені у частині четвертій статті 74 Закону "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з частиною четвертою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Положенням ч. 2 ст. 12 ЦПК України передбачено, що всі учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків передбачених законом.

Згідно ч. 1, 2, 8 ст. 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Позовні та інші заяви, скарги та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в день надходження документів. Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що первісна скарга від імені ОСОБА_1 на приватний виконавця виконавчого органу Рівненської області Ярмошевич Н.О. про визнання незаконними дії та скасування постанови, подана представником заявника - адвокатом Цимбал А.А. засобами електронного зв`язку (документ сформований в системі «Електронний суд» 29 вересня 2023 року.

На виконання ухвали суду від 04 жовтня 2023 року, представником заявника - адвокатом Цимбал А.А. засобами електронного зв`язку (документ сформований в системі «Електронний суд» 10 жовтня 2023 року) подано заяву про усунення недоліків разом з додатками, згідно переліку, де серед іншого міститься п.3 Додатків «Скарга виконавця нова редакція»

Однак, документ - скарга на дії приватного виконавця подана від імені ОСОБА_1 (нова редакція) виготовлена за допомогою копіювальної техніки та не містить оригінального підпису суб`єкта звернення - скаржника ОСОБА_1 та /або його уповноваженого представника. (а.с. 35-41)

Відповідно до положень ч.9 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно абзацу першого ч.8 ст.43 ЦПК України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 03 травня 2022 року у справі № 205/5252/19 (провадження № 61-1125св22) викладено висновок, що суд може дійти висновку щодо наявності або відсутності електронного підпису на документі на підставі протоколу створення та перевірки кваліфікованого електронного підпису.

Згідно ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до п. 3, 4, 5 Положення про ордер на надання правової допомоги, затвердженого Рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, в Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. Ордер встановленої форми є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно з пунктом 10 Положення ордер, який видається адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, обов`язково має містити підпис адвоката, який надає правничу (правову) допомогу на підставі цього ордера, та підпис керівника адвокатського бюро, адвокатського об`єднання і скріплений печаткою юридичної особи.

При цьому за змістом пунктів 6 - 8 зазначеного Положення бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі "Особистого кабінету адвоката" на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua слідуючи командам системи.

Облік згенерованих ордерів здійснюється автоматично системою управління електронної бази даних Єдиного реєстру адвокатів України. Історія генерування ордерів відображається у відповідному розділі "Особистого кабінету адвоката" на офіційному веб-сайті НААУ та у адміністративній частині електронної бази даних ЄРАУ.

Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта (пункт 11 Положення).

Якщо ордер, виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі «Адвокат»); підпис керівника адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро/адвокатського об`єднання (за наявності) у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро/адвокатським об`єднанням; двовимірний штрих-код (QR-код) з посиланням на профайл адвоката в ЄРАУ. Реквізити 12.1, 12.5, 12.6, 12.7, 12.8 генеруються автоматично, всі інші реквізити ордера заповнюються адвокатом самостійно з метою збереження адвокатської таємниці.

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи щодо надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, яка реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з позовною заявою до суду.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у справі № 910/23346/16 від 14.03.2018 року, чітка та передбачувана вимога статті 131-2 Конституції України щодо належного представництва особи в суді є складовою частиною забезпечення ефективного захисту процесуальних прав кваліфікованою особою, функціонування системи правосуддя, відповідає гарантованому статтею 59 Конституції України праву на професійну правничу допомогу та не є обмеженням права на доступ до суду. Та дійшла висновку, що у разі відсутності довіреності з вичерпним переліком повноважень, правомочність адвоката як представника щодо підписання документів від імені свого довірителя, повинна підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно наданих йому повноважень чи шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача (заявника) на повторне звернення до суду із позовом після усунення обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 185 Цивільного процесуального кодексу України.

Заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано. (п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України)

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення ОСОБА_1 подану від її імені представником ОСОБА_3 скаргу на дії/бездіяльність приватного виконавця виконавчого органу Рівненської області Ярмошевич Наталія Олексіївна, оскільки скарга на дії приватного виконавця («нова редакція» на виконання заявником ухвали суду від 04 жовтня 2023 року) не сформована в системі «Електронний суд», не містить рукописного підпису заявника на паперовій формі звернення (скарга подана як ксерокопія основного документу без зазначення особи, яка підписує скаргу) , а тому відсутні підстави вважати, що такий документ оформлений відповідно до вимог чинного законодавства України, що зумовлює застосування наслідків передбачених п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статями статтями 10, 185, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт дії/бездіяльність якого оскаржується: приватний виконавець виконавчого органу Рівненської області Ярмошевич Наталія Олексіївна, стягувач: Акціонерне товариство «Сент Банк» про визнання незаконними дії та скасування постанови, - повернути суб`єкту звернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

С у д д я