Справа № 372/2129/24
Провадження 4-с-15/24
ухвала

Іменем України

31 травня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Висоцької Г. В., при секретарі Куник О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) неправомірними, скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду зі скаргою, в якій просили скасувати арешт (архівний запис) та заборону на здійснення відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1328317; скасувати арешт (архівний запис) та заборону на здійснення відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1336135.

В обґрунтування своїх вимог зазначили, що на початку лютого 2023 року, для реалізації власної квартири, скаржники звернулись до приватного нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу. Остання перевіривши правоустановчі документи в реєстрі нерухомого майна виявила накладення державною виконавчою службою арешту на дане майно. Наразі відсутні обставини, які були підставою для накладення арешту на майно скаржників. По вині зацікавленої особи скаржники не мають можливості розпоряджатися своєю власністю, що є порушенням їх конституційного права на володіння, розпорядження та користування майно.

Сторони були належним чином сповіщені про судовий розгляд справи до суду не з`явились, що не перешкоджає розгляду справи згідно ч.2 ст.450 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 03 листопада 1993 року родина Полат`ян в складі п`яти чоловік - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 отримали свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_9 , що підтверджується копіями свідоцтва про смерть.

На початку лютого 2023 року, для реалізації власної квартири, скаржники звернулись до приватного нотаріуса для оформлення договору купівлі-продажу.

Отримавши дану інформацію скаржники звернулись до зацікавленої особи, Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області, про зняття арешту на моє нерухоме майно.

Зацікавлена особа своїм листом №5130 від 02 лютого 2023 року повідомила, що в 2004 році було накладено арешт на нерухоме майно, але на даний час, в зв`язку з знищенням архівних справ вони не мають можливості скасувати арешт та роз`яснили їм право звернення до суду.

На підставі даної відмови звернулись до Обухівського районного суду Київської області з заявою про скасування арештів.

28 вересня 2023 року ухвалою Обухівського районного суду по справі №372/4335/23 скарга була задоволена та арешти скасовані.

Отримавши ухвалу суду скаржники звернулись до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області, які повідомили, що в ухвалі суду є описка.

19 березня 2024 року Обухівським районним судом Київської області було виправлено описку.

На підставі ухвали Обухівського районного суду Київської області арешти були зняті, що підтверджується копіями витягів.

17 квітня 2024 року заявники звернулись до приватного нотаріуса з правоустановчими документами для отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

При відкритті архівних реєстрів було виявлено, ще два арешти на невизначене майно скаржників.

Ухвалою суду від 22.04.2024 року витребувано у Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Обухівської державної нотаріальної контори, Київського обласного Державного нотаріального архіву копії документів, які стали підставою для накладення арешту на майно скаржників.

08.05.2024 року на адресу суду із Київського обласного державного нотаріального архіву надійшли витребувані судом документи, з яких вбачається, що підставою реєстрації арешту на майно, яке належить ОСОБА_2 стала постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження б/н від 08.08.2003 року при примусовому виконанні рішення Обухівського районного суду по справі №2-2121-02 від 28.10.002 року, про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію к розмірі 4166 грн. 88 коп., 208 грн. виконавчого збору з ОСОБА_10 на користь ВАТ «Енергія»; підставою реєстрації арешту на майно, яке належить ОСОБА_1 стала постанова б/н від 17.02.2003 року у справі №559-нв з примусового виконання в/листа №1-245 виданого 07.12.2000 Обухівським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 17217 грн. 86 коп. на користь ОСОБА_11 .

Як вбачається із довідки від 24.05.2024 року виданої бухгалтером ПрАТ «ЕНЕРГІЯ», станом на 01.05.2024 року ОСОБА_2 заборгованості за теплоенергію не має.

23.05.2024 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_11 , в якому останній зазначив, що вироком Обухівського районного суду Київської області по справі №1-245-00 від 07.12.2000 року вирішено стягнути в рахунок відшкодування завданих збитків, з ОСОБА_1 на його користь 19201,91 грн. ОСОБА_1 кошти не відшкодував, а тому ОСОБА_11 звернувся до Державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції про примусове виконання даних коштів. 21.02.2002 року старшим державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції передано ОСОБА_11 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 . 01.03.2002 року ОСОБА_11 на підставі акту від 2102.2002 року отримав свідоцтво на 1/5 частку квартири АДРЕСА_1 та зареєстрував за собою. Таким чином, ОСОБА_11 є власником даної частки. У зв`язку із вищевикладеним, не заперечував проти задоволення скарги та скасування арештів.

Отже, можна прийти до висновку, що станом на день розгляду справи в суді причини, які стали підставою для накладення арештів на майно скаржників відсутні.

Згідно статті 447 ЦПК України та ст.74 ЗУ "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статтею 451 ЦПК України встановлено, що за результатами скарги суд постановляє ухвалу, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до вимог ст.1 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1,2 ст. 56 ЗУ "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

П.7 ч.4 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, що відповідає фактичним обставинам, але ігнорується відповідачем.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 року у ц/с. №201/10329/16-ц та діючої Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року №6, визначений порядок оскарження дій державного виконавця та порядок звернення із скаргою до суду.

Згідно зі ст. 316 ПК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦКК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений в його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном .

Отже, враховуючи вищевикладене, вимоги підлягають задоволенню у зв`язку із тим, що існуючі арешти порушують права скаржників як власників розпоряджатися своїм майном.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до переконливого висновку, що скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.450-451 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) неправомірними, скасування постанов - задовольнити.

Скасувати арешт (архівний запис) та заборону на здійснення відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1328317, зареєстрований 24.09.2004 за № 1328317 реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора, накладений на підставі постанови б/н Державної виконавчої служби Обухівського РУЮ від 08.08.2003; об`єкту обтяження: невизначене, все майно, власник: ОСОБА_2 (в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначено - ОСОБА_2 , ОСОБА_12 ), причина відсутності коду: архівний запис, АДРЕСА_2 ; додаткові дані: архівний номер: НОМЕР_1 КІЕV478, архівна дата: 16.08.2003, дата виникнення: 16.08.2003, № реестра: 1500, внутр. ; 4Е01FВ3129F4262Е802С, комментарий: с.12 Обухівська ДНК.

Скасувати арешт (архівний запис) та заборону на здійснення відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1336135, зареєстрований 28.09.2004 за № 1336135 реєстратором: Обухівська районна державна нотаріальна контора, накладений на підставі листа № 1236 Державної виконавчої служби Обухівського РУЮ від 20.02.2003; об`єкту обтяження: невизначене майно, все майно, власник: Полат`ян (в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зазначено ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівний номер: 5196345КІЕV478, архівна дата: 20.02.2003, дата виникнення: 20.02.2003, № реєстра: 1214, внутр. № F4462С7752, комментарий: ст.28 к.2 Обухів ДНК

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів.

Суддя Г.В.Висоцька