Провадження № 22-ц/801/641/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 рокуСправа № 127/32328/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Медвецького С. К. (судді-доповідача),

суддів: Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

за участю секретаря судового засідання Литвина С. С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу № 127/32328/23 за апеляційною скаргою адвоката Куцого Р. А. в інтересах ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2024 року, ухвалене у складі судді Ан О. В. у залі суду, повний текст якого складено 29 січня 2024 року,

встановив:

Короткий зміст вимог

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів.

Позов мотивований тим, що згідно з рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 28 квітня 2020 року з нього на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 липня 2021 року з нього на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки від усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2023 року з нього на користь ОСОБА_4 на утримання двох дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягуються аліменти у розмірі 1/3 частки доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 01 вересня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Указує, що сума стягуваних аліментів по трьом виконавчим листам становить 5/6 частин усіх його доходів, що ставить його у важке матеріальне становище.

Посилаючись на ці обставини, з урахуванням уточненої позовної заяви, ОСОБА_1 просив суд змінити розмір аліментів, які стягуються з нього, а саме:

на користь ОСОБА_9 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з до 1/8 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття;

на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з до 1/8 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття;

на користь ОСОБА_4 на утримання дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/3 по 1/8 частки від його заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст судового рішення

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2024 року позов задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, стягуваних рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 28 квітня 2020 року у справі № 150/20/20, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Змінено розмір аліментів, стягуваних судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 30 липня 2021 року у справі № 127/18806/21, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття;

Змінено розмір аліментів, стягуваних судовим наказом Вінницького міського Вінницької області від 15 вересня 2023 року у справі № 127/26995/2, та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання синів: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що:

розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за наявності підстав, визначених законом;

при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку;

загальний розмір стягуваних аліментів перевищує 50 % доходу позивача;

позивачем не надано доказів окремого проживання з відповідачкою ОСОБА_4 та незабезпечення їх спільних дітей поза межами виконавчого провадження.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У лютому 2024 року адвокат Куций Р. А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати й ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22 лютого 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав відсутності доказів надсилання апеляційної скарги учасникам справи та документів, що підтверджують повноваження представника щодо вчинення процесуальної дії, зокрема, оскарження судового рішення.

26 лютого 2024 року на виконання вимог ухвали адвокат Куций Р. А. подав ордер серії АВ № 1064056 від 17 жовтня 2023 року та докази надсилання апеляційної скарги учасникам справи.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 29 лютого 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано відповідачкам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18 березня 2024 року призначено справу до розгляду на 28 березня 2024 року о 09:00 год з повідомленням сторін.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

судом першої інстанції не було досліджено усі обставини справи;

висновок суду про відсутність доказів окремого проживання позивача з відповідачкою ОСОБА_4 та незабезпечення їх спільних дітей поза межами виконавчого провадження є безпідставним та не ґрунтується на нормах закону;

розмір стягуваних аліментів має бути однаковим для кожної дитини, а також необхідним та достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку.

Відзиви на апеляційну скаргу впродовж встановленого судом строку не надходили.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_10 є батьками неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 28 квітня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до судового наказу Вінницького міського суду Вінницької області від 30 липня 2021 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частки від усіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 липня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2023 року стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання синів у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку позивача.

Загальна частка аліментів, що стягуються з позивача за трьома судовими рішеннями складає 5/6 від усіх видів його заробітку.

Згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 № 350/118/1585 від 21 травня 2023 року з позивача утримуються аліменти на користь ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_6 , у розмірі 25 %, заборгованість відсутня та на користь ОСОБА_3 , на утримання сина ОСОБА_6 , у розмірі 25 %, заборгованість відсутня.

З довідки Військової частини НОМЕР_1 від 04 жовтня 2023 року слідує, що за період з квітні 2023 по вересень 2023 дохід ОСОБА_1 склав 309 887,79 грн, з них на аліменти відраховано 151 272,46 грн.

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам рішення суду першої інстанції у повній мірі не відповідає.

Відповідно до статті 10 ЦПК України при розгляді справи суд керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї (далі Конвенція), згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі ЄСПЛ). Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюються зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (частина перша статті 277 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, зокрема, про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані зі встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Частина четверта статті 274 ЦПК України містить імперативну норму, яка визначає перелік справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного провадження. Цей перелік ґрунтується на класифікації справ за матеріально-правовою ознакою, тобто за характером спірних матеріально-правових відносин.

У порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи:

1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (пункт 1 частини перша, друга статті 274 ЦПК України).

У порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя (пункт 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України).

При цьому законодавцем визначено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження (пункт 7 частини третьої статті 376 ЦПК України).

У справі, що переглядається предметом спору є зменшення розміру аліментів на дітей.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Процесуальне питання щодо неможливості розгляду спорів про зменшення розміру аліментів на дитину у порядку спрощеного позовного провадження перебувало на розгляді Верховного Суду.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норма права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22-ц (провадження № 61-10748св23) зроблено висновок що:

«ураховуючи предмет та правові підстави позову у цій справі (зменшення розміру аліментів), вона є справою, що виникає з сімейних правовідносин, а отже, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України не може розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження».

Аналогічний правовий висновок щодо вирішення указаного процесуального питання викладено у постанові Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі № 752/1058/23.

На указане суд першої інстанції уваги не звернув та розглянув справу у спорі, що виникає з сімейних правовідносин в порядку спрощеного позовного провадження.

Пунктом 7 частини третьої статті 376 ЦПК України встановлено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ураховуючи указані порушення норм процесуального права рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Ухвалюючи нове судове рішення апеляційний суд виходить з такого.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Предметом спору у цій справі є вимога, щодо зміни розміру присуджених судовими рішеннями аліментів на неповнолітніх дітей.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтями 150, 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Частинами першою, другою статті 27 Конвенції про права дитини встановлено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що:

«розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження».

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

Водночас, при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, якими врегульовано обов`язок батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Згідно зі статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд повинен враховувати загальні обставини, передбачені законом при визначенні розміру аліментів.

При цьому, указані вище обставини повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 як на підставу зменшення розміру аліментів посилався на ту обставину, що на його утриманні перебуває четверо дітей від різних шлюбів та загальний розмір відрахувань по сплаті аліментів перевищує встановлені законом 50 процентів заробітної плати, які повинно бути збережено за працівником при виплаті заробітної плати.

Частиною третьою статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Матеріалами справи встановлено, що загальний розмір стягуваних з позивача аліментів на чотирьох неповнолітніх дітей складає 83 % (5/6 частин) від усіх видів його заробітку (доходу).

Відтак наявні підстави для зменшення встановленого розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей позивача.

При зміні розміру аліментів, апеляційний суд бере до уваги інтереси всіх дітей та сторін, так як згідно положень сімейного законодавства при наявності у платника аліментів інших дітей суд повинен виходити з рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що батьки не мають права збільшувати матеріальне забезпечення однієї дитини, за рахунок зменшення такого утримання іншої.

Діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу.

Ураховуючи обставини справи, з метою захисту інтересів дітей сторін та встановлення рівності їх матеріального забезпечення, з урахуванням обставин, визначених частиною першою статті 182 СК України, а також законодавчо встановленого розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, принцип рівності батьківського обов`язку забезпечувати своїх дітей, апеляційний суд вважає справедливим та обґрунтованим зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з до 1/6 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів визначений судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області від 15 вересня 2023 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідає інтересам дітей та вимогам законодавства, тому зміні не підлягає.

Отже у решті заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Визначений апеляційним судом розмір аліментів не порушує право дітей на гідний рівень життя, відповідає принципу якнайкращого забезпечення їх інтересів, буде достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку та забезпечить рівний баланс в утриманні позивачем усіх своїх дітей.

Ба більше, ухвалене у справі судове рішення за наслідками розгляду цього спору, найбільш оптимально ураховує потреби в утриманні кожної дитини позивача та спрямоване на дотримання їхніх інтересів в однаковій мірі.

Доводи у позовній заяві та апеляційній скарзі щодо необхідності зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на утримання кожної дитини до 1/8 частки від усього його заробітку не заслуговують на увагу, оскільки запропонований позивачем розмір аліментів не є достатнім та необхідним для гармонійного розвитку дітей, з урахуванням матеріального стану платника аліментів та положень статті 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Сумарний відсоток відрахувань з заробітної плати позивача на чотирьох неповнолітніх дітей становитиме 67 % (1/6 + 1/6 + 1/3), що не перевищує встановлену максимальну межу стягнень, яка передбачена чинними нормами законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції тому до уваги не беруться.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як ухвалене з порушенням норм процесуального права, що відповідно до вимог статті 376 ЦПК України є підставою для його скасування з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.

Щодо судових витрат в суді першої та апеляційної інстанції

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Апеляційним судом рішення суду першої інстанції скасовується з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а тому апеляційний суд скасовує це ж рішення в частині розподілу судових витрат та змінює їх розподіл.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи встановлено, що за подання позовної заяви позивачем сплачено 1 074 грн судового збору, який підлягає стягненню з відповідачок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог (66,67 %).

Отже стягненню з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягає судовий збір у розмірі по 358,02 грн.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки судом апеляційної інстанції апеляційну скаргу адвоката Куцого Р. А. в інтересах ОСОБА_1 задоволено частково, щодо позовних вимог до з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , то з останніх на користь ОСОБА_1 слід стягнути по 537,03 грн судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Куцого Р. А. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 24 січня 2024 року скасувати й ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, встановлений рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області по справі № 150/20/20 від 28 квітня 2020 року та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання законної сили цим рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

Припинити стягнення аліментів за виконавчим документом, виданим на підставі рішення Чернівецького районного суду Вінницької області по справі № 150/20/20 від 28 квітня 2020 року, станом на день набрання рішення суду законної сили і після повної сплати заборгованості по аліментах.

Зменшити розмір аліментів, встановлений судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/18806/21 від 30 липня 2021 року та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання законної сили цим рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

Припинити стягнення аліментів за судовим наказом Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/18806/21 від 30 липня 2021 року, станом на день набрання рішення суду законної сили і після повної сплати заборгованості по аліментах.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 358,02 грн судового збору сплаченого за подання позовної заяви.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 537,03 грн судового збору сплаченого за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 в/ч.

Відповідачі: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 .

Головуючий Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ

судді: Світлана КОПАНИЧУК

Віталій ОНІЩУК