Справа № 177/1974/23
Провадження № 2/177/85/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 червня 2024 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Пушкарьова Є. В.,

представника позивачів ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника Лозуватської сільської ради Монастирного Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , Лозуватської сільської ради, в якому просили визнати неправомірними дії відповідачів ОСОБА_2 та Лозуватської сільської ради щодо зняття позивачів з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язати Лозуватську сільську раду скасувати рішення про зняття з реєстрації місця проживання та поновити реєстрацію місця проживання позивачів за вказаною адресою з 14.08.2023.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що спірний будинок є спільною власність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , кожному з яких належить право власності на частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 , але відповідач протиправно подала заяву про зняття з реєстрації співвласника будинку ОСОБА_3 , а також без згоди співвласника будинку ОСОБА_3 подала заяву про зняття з реєстрації за цією адресою їх повнолітнього сина ОСОБА_4 . Представник позивачів вказувала, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постійно проживали за вказаною адресою, до виникнення об`єктивних обставин, а саме ОСОБА_3 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у зв`язку з воєнним станом в Україні, а ОСОБА_4 продовжує навчання, що було відомо ОСОБА_2 . Однак, остання порушуючи права позивачів на житло, які є членами її родини, за відсутності підстав визначених ст. 405 ЦК України, порушуючи права співвласника ОСОБА_3 не лише на власність, а й на житло, подала заяви про зняття позивачів з реєстрації за місцем проживання, як одноосібний власник житла. Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про зняття позивачів з реєстрації місця проживання за вказаною адресою, не перевіривши факту спільної власності на вказане майно ОСОБА_3 , Лозуватська сільська рада, як орган уповноважений здійснювати реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання, порушив вимоги законодавства, що призвело до порушення прав позивачів. Представник зазначила, що ОСОБА_2 фактично позбавила права на житло ОСОБА_3 , який під час проходження військової служби, прибув у відпуску додому, але не зміг потрапити до будинку, що є їх спільною власністю.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, її представником суду подано відзив, в якому вона вказала, що ОСОБА_2 дійсно звернулася до відділу ЦНАП Лозуватської сільської ради 14.08.2023 з метою зняття з реєстрації чоловіка ОСОБА_3 , з яким мала намір розлучитися, а також сина ОСОБА_4 , який навесні 2023 виявив намір проживати з батьком у баби, після того як батьки фактично розійшлися. Нею до Відділу подано оригінал правовстановлюючого документа про право власності на нерухоме майно, згідно якого вона є єдиною власницею житла.

Вказала, що працівник Відділу діяв у межах наданих повноважень, оскільки згідно інформації з Єдиного державного реєстру прав на нерухоме майно, вона є єдиним власником житла, що було перевірено працівником Відділу. ОСОБА_2 було подано позов про визнання житла її особистою власністю. У своєму відзиві ОСОБА_2 вказала, що фактично виселила ОСОБА_3 задовго до того, як вона подала заяву про зняття його з реєстрації, оскільки вони розійшлися. Щодо сина ОСОБА_4 відповідач у відзиві визнала факт того, що вона була обізнана про продовження сином навчання, що не вважала перешкодою для зняття його з реєстрації за місцем проживання, враховуючи його повноліття та бажання проживати з батьком, після припинення шлюбних стосунків між батьками (а.с. 44-45).

Відповідач Лозуватська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області позов не визнала. У відзиві, заперечуючи позовні вимоги, вказала, що Центр надання адміністративних послуг ««Держава і я» Лозуватської сільської ради», серед іншого надає послуги зі «зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання», що надається відповідно до Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою КМ України № 265 від 07.02.2022. 14.08.2023 до відділу ЦНАП звернулася ОСОБА_2 , з метою отримання вищевказаної послуги, надавши витяг 92734679 від 25.07.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого вона є власником домоволодіння: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 подала заяву власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) № 156 та № 157, в яких зазначила осіб, які підлягають зняттю з реєстрації, паспортні дані заявника та вищевказаних осіб, адресу розташування житла та документ, що підтверджує право власності на житло. Після детального вивчення заяви ОСОБА_2 , поданих нею документів та безпосереднього доступу до Державного реєстру прав на нерухоме майно, згідно даних якого вона значилася єдиним власником будинку, адміністратором, на якого покладено повноваження реєстратора реєстру територіальної громади, було прийнято рішення про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Оскільки Лозуватська сільська рада Криворізького району, в особі адміністратора Відділу, діяла правомірно, в межах наданих повноважень, у спосіб передбачений законодавством, представник просив відмовити у позові (а.с. 47-49, 75-78).

Позивачі та їх представник правом на подання відповіді на відзив не скористалися.

Ухвалою суду від 07.12.2023 провадження у справі зупинялося, до набрання законної сили рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області у справі № 177/1958/23 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на частину нерухомого майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, вселення у житловий будинок. Ухвалою суду від 12.04.2024 провадження у справі поновлено, у зв`язку набранням законної сили рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12.01.2024 у справі № 177/1958/23 (а.с. 112-118).

В ході судового засідання представник позивачів позов підтримала та просила його задовольнити. Вказувала, шо ОСОБА_2 ввела в оману реєстратора ЦНАП, не повідомила що ОСОБА_3 є співвласником будинку, що призвело до прийняття незаконного рішення про зняття позивачів з реєстрації та порушення їх прав.

Представник відповідача ОСОБА_2 у ході попередніх судових засідань просила суд відмовити в задоволенні позову, оскільки зняття з реєстрації місця проживання позивачів здійснено з дотриманням законодавства. В судове засідання 05.06.2024 представник Запєвалова не з`явилася, просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у ході судового засідання просила розглядати справу за відсутності її представника, позовні вимоги заперечувала з підстав викладених у відзиві. Підтвердила той факт, що будинок АДРЕСА_1 був придбаний в період шлюбу з ОСОБА_3 , але вона все ж вважала, що він належить лише їй. Визнала той факт, що вона подала заяви про зняття з реєстрації членів своєї сім`ї за вказаною адресою, оскільки мала складні відносини з ними, при цьому вона була обізнана що її повнолітній син продовжував навчання, а чоловік проходив військову службу. Не заперечувала того факту, що не повідомила адміністратора про наявність співвласника будинку.

Представник Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Монастирний Д.В. вказував про наявність протиправних дій ОСОБА_2 , яка приховала факт наявності співвласника будинку, що призвело до порушення прав на зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Пояснював, що дії адміністратора Лозуватської сільської ради при розгляді заяв ОСОБА_2 про зняття з реєстрації ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідали вимогам закону. Адміністратор перевірила документи, що мали бути додані до заяви власника про зняття особи з реєстрації, згідно яких титульним власником була саме ОСОБА_2 . Адміністратор опитувала ОСОБА_2 чи не є будинок спільною власністю, чи є співвласники, але ОСОБА_2 факт наявності іншого співвласника приховала. Законом не визначено повноважень адміністратора вимагати інші документи, тому представник вважав що дії адміністратора Відділу відповідали вимогам законодавства та були правомірними. До порушення прав позивачів призвела саме недобросовісність ОСОБА_2 . Представник зазначав, що наразі Лозуватська сільська рада не поновила права позивачів, оскільки спір перебуває на розгляді суду. У випадку задоволення позову, Лозуватською сільською радою буде вжито заходів для поновлення порушених прав позивачів. Просив не стягувати з Лозуватської сільської ради судовий збір, оскільки порушення прав позивачів зумовлено неправомірною поведінкою ОСОБА_2 . Доводи викладені у відзиві підтримав.

Вислухавши представників сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 6 Конституції України, державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно змісту ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 14.01.2005 по 09.11.2023, коли набрало законної сили рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 09.10.2023 про розірвання шлюбу між ними, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу та копією рішення суду про розірвання шлюбу (а.с. 8, 90-92).

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мають дітей, в тому числі повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 (а.с. 9).

18.03.2016, тобто в період шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , укладено договір купівлі-продажу, предметом якого стали житловий будинок та земельні ділянки площею 0,25 га та 0,02 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Покупцем у вказаному договорі зазначена ОСОБА_2 . Однак, п. 6 договору свідчить про те, що сторонам договору роз`яснено положення ст. 60-65 СК України, а згідно п. 8 договору, одночасно з посвідченням цього договору, нотаріусу надана заява від імені чоловіка Покупця про його згоду на вчинення даного правочину, підпис якого засвідчено нотаріально. Відповідна заява складена ОСОБА_3 та посвідчена нотаріально 18.03.2016, зареєстрована в реєстрі з номером 1495, та згідно її змісту він надав згоду дружині ОСОБА_2 на укладення договору, підтвердив, що ця нерухомість буде їх спільною сумісною власністю як така, що набувається ними за час шлюбу (а.с. 5-7).

При розгляді справи № 177/1958/23 ОСОБА_2 , заперечуючи позов ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна, вказувала, що вищевказаний будинок є її особистою власністю. Однак, рішення суду від 12.01.2024 містить висновки про недоведеність придбання вищевказаного домоволодіння за власні кошти ОСОБА_2 та констатовано те, що спірне домоволодіння є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , судом здійснено його поділ. Вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_2 вивезла речі ОСОБА_3 з будинку, зняла його з реєстрації за місцем проживання, чим здійснила йому перешкоди у користуванні власністю, яке поновлено шляхом його вселення до будинку АДРЕСА_1 . Вказане рішення суду набрало законної сили та в силу ч.4 ст. 82 ЦПК України, встановлені вищевказаним рішенням суду обставини, доказуванню не підлягають (а.с. 112-118).

Отже, судом встановлено, що домоволодіння розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , набуте подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в період їх шлюбу та відповідно з часу його набуття у власність, належало їм на праві спільної сумісної власності, без визначення часток кожного із співвласників. Хоча ОСОБА_2 й була титульним власником будинку, але вона була достеменно обізнана з тим, що вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, адже воно було набуте в період їх шлюбу, за згодою її чоловіка оформленою нотаріально, їм були роз`яснені нотаріусом положення ст. 60-65 СК України, зокрема те, що набуте майно належить їм на праві спільної сумісної власності, що зокрема зафіксовано в нотаріально посвідченій заяві ОСОБА_3 (а.с. 7). До моменту подання ОСОБА_3 позову про поділ спільного сумісного майна, що мало місце вже після зняття його з реєстрації, ОСОБА_2 не порушувала питання про визнання вказаного будинку її особистою власністю. Відповідно, суд критично оцінює доводи ОСОБА_2 щодо того, що на момент зняття позивачів з реєстрації, вона вважала вказаний будинок своєю особистою власністю. Факт спільності сумісного майна подружжя є очевидним, закріпленим у нормах закону, а доводи відповідача, на переконання суду, направлені виключно на уникнення відповідальності за порушення прав позивачів.

Як слідує з витягів з реєстру територіальної громади Лозуватської територіальної громади, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були зареєстровані за адресою: будинок АДРЕСА_1 , з 11.08.2016 по 14.08.2023 (а.с. 10-11).

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі звернення до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг за місцем задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється: 1) за заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), поданою у паперовій формі такою особою, її законним представником або представником; 2) за заявою власника житла приватної форми власності, поданої у паперовій формі, стосовно повнолітньої особи, місце проживання (перебування) якої зареєстровано або задекларовано в житлі, що належить власнику на підставі права власності.

Згідно з ч.3-4 ст. 18 Закону, зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) особи за заявою співвласника житла в порядку, передбаченому пунктом 2 частини першої цієї статті, здійснюється за згодою іншого співвласника житла, яка надається особисто або через представника. Разом із заявою про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування), що подається у паперовій формі, така особа подає паспортний документ особи, а також у випадках та порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України, - військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Відповідно до ч.12 ст. 18 Закону, зняття із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) співвласника житла за заявою іншого співвласника цього житла не здійснюється.

Відповідно до ч.13 ст. 18 Закону, орган реєстрації приймає рішення про відмову у знятті із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, якщо: 1) особа подала не в повному обсязі передбачені цим Законом документи (відомості) або документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, є недійсним; 2) відомості реєстру територіальної громади не відповідають відомостям у поданих особою документах або відомостях; 3) за зняттям із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) звернулася дитина віком до 14 років або особа, не уповноважена на подання документів.

Аналогічні норми містить Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджений Постановою КМ України № 265 від 07.02.2022. Так, згідно п. 1 Порядку, цей Порядок зокрема визначає механізм зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання, а також встановлює форми необхідних для цього документів. Згідно п. 3 Порядку, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради.

Згідно ст. 2 Закону, орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, який на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради, забезпечує формування та ведення реєстру територіальної громади, облік задекларованого місця проживання/зміну місця проживання особи.

Рішенням Лозуватської сільської ради № 2909-ХХІ/VІІІ від 18.11.2022 затверджено Положення про відділ «Центр надання адміністративних послуг «Держава і Я» Лозуватської сільської ради. Згідно вказаного Положення, Відділ є виконавчим органом (структурний підрозділ) Лозуватської сільської ради, що підконтрольний та підзвітний Лозуватській сільській раді, безпосередньо підпорядкований сільському голові. Майно, що передається відділу, є власністю Лозуватської територіальної громади та перебуває в оперативному управлінні відділу. Згідно п. 4.1.1 Положення, забезпечення виконання повноважень у сфері організації надання адміністративних послуг органами державної виконавчої влади та місцевого самоврядування у відділі покладається на адміністраторів, які здійснюються свої повноваження відповідно до Закону України «Про адміністративні послуги» (а.с. 52-58). Однією з адміністративних послуг, що надаються відділом «Центр надання адміністративних послуг «Держава і Я» Лозуватської сільської ради, є послуга зняття з реєстрації місця проживання особи (а.с. 59-60).

Як слідує з розпорядження Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 26.07.2022 № 141/1 обов`язки з декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади, в тому числі с. Лозуватка, покладено на діловода відділу загальної та організаційної роботи Лозуватської сільської ради ОСОБА_5 (а.с. 72).

Відповідно до п. 50 Порядку, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється, серед іншого, на підставі: заяви власника житла про зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) за формою згідно з додатком 6.

Згідно п. 61 Порядку, у разі звернення до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) разом із заявою власника житла про зняття особи (осіб) із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) власник житла подає: 1) документ, що посвідчує особу (у разі особистого звернення); 2) документ, що підтверджує право власності на житло, в якому задекларовано/зареєстровано місце проживання (перебування) особи (осіб), що знімається.

При цьому, згідно п. 63 Порядку, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи за заявою співвласника житла в порядку, передбаченому пунктом 61 цього Порядку, здійснюється за згодою іншого співвласника житла, яка надається особисто або через представника та підтверджується підписом такого співвласника або його представника у заяві.

Положення п. 56 Порядку забороняють зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) співвласника житла за заявою іншого співвласника такого житла.

Відповідно до п. 69 Порядку, посадова особа органу реєстрації або адміністратор центру надання адміністративних послуг перевіряє належність паспортного документа особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та наявність документів, необхідних для зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), про що зазначена посадова особа робить відповідний запис у заяві. Посадова особа органу реєстрації у день звернення особи: приймає рішення про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання або про відмову у знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання особи. Датою зняття з реєстрації місця проживання осіб, які подавали документи через центр надання адміністративних послуг, представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, є дата отримання органом реєстрації відповідних документів.

Пункт 87 Порядку визначає підстави для відмови органом реєстрації в декларуванні/реєстрації місця проживання (перебування), знятті із задекларованого місця проживання (перебування).

За матеріалами даної справи встановлено, що 14.08.2023 ОСОБА_2 звертаючись до Лозуватської сільської ради, як органу реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання, з заявами № 156 та № 157 від 14.08.2023 (додаток 6 до Порядку декларування та реєстрації місця проживання) щодо зняття з зареєстрованого місця проживання членів її сім`ї: сина ОСОБА_4 та чоловіка ОСОБА_3 , за адресою: провулок ІІ Театральний, с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 повідомила органу реєстрації місця проживання відомості про себе, як єдиного власника домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , надавши реєстратору свій паспорт та документ, що посвідчував право власності на житло. ОСОБА_2 не повідомила адміністратора про те, що будинок придбаний у період шлюбу з ОСОБА_3 та він є співвласником даного будинку (а.с. 65-67). Недобросовісність поведінки ОСОБА_2 , яка полягала в неповідомленні обставин щодо належності вказаного житла їй та ОСОБА_3 як співвласникам, призвело до прийняття реєстратором рішення про зняття з зареєстрованого місця проживання співвласника житла ОСОБА_3 та зняття з зареєстрованого місця проживання повнолітнього члена сім`ї власників житла сина ОСОБА_4 , без згоди іншого співвласника житла ОСОБА_3 , що порушує ст. 18 Закону, п. 56, 63 Порядку.

Оскільки Державний реєстр речових прав на нерухоме майно містив відомості лише щодо титульного власника вказаного житлового будинку - ОСОБА_2 , діючи в межах повноважень визначених п. 69 Порядку, та перевірячи документи визначені п. 61 Порядку, не встановивши підстав визначених ст. 87 Порядку для відмови в задоволенні вказаних заяв ОСОБА_2 , ґрунтуючись на тому, що кожна особа діє добросовісно, адміністратор ОСОБА_5 прийняла рішення про зняття із задекларованого місця проживання співвласника житла ОСОБА_3 та члена сім`ї власника житла ОСОБА_4 .

Вказане рішення адміністратора Відділу Лозуватської сільської ради ОСОБА_5 хоч і прийняте з дотриманням процедури визначеної п. 61, 69, 87 Порядку, але є таким, що порушує вимоги ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», п. 56, 63 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою КМ України № 265 від 07.02.2022, при цьому це рішення порушує цивільне право позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_3 на користування житлом, а ОСОБА_3 також права власності на житло, співвласником якого він є.

З метою захисту свого порушеного права на житло, права мати зареєстроване місце проживання, позивач звертався до ГУ державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, яка листом від 27.09.2023 повідомила, що зняття з реєстрації позивачів здійснено відповідно до п. 2 ст. 18 Закону № 1871-ІХ, спір може бути вирішено в судовому порядку (а.с. 12).

Лозуватською сільською радою, яка була обізнаною з існуванням рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 12.01.2024 та набрання ним законної сили (надіслане представником позивачів 10.04.2024 через систему «Електронний суд» (а.с. 103-111), яким вже було встановлено те, що ОСОБА_3 є співвласником вищевказаного житлового будинку, а також встановлено те, що він незаконно був позбавлений права на житло, станом на дату розгляду справи судом не було вжито заходів, у межах наданих повноважень, для відновлення порушених прав позивачів. Вказане в ході судового засідання підтвердив представник Лозуватської сільської ради.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», скасування рішення про зняття особи із задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється відповідно до вимог, встановлених для скасування відомостей про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) особи статтею 17 цього Закону та в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, згідно з ч.1 ст. 17 Закону, відомості про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) особи скасовуються органом реєстрації у разі проведення реєстраційних дій з порушенням вимог, встановлених законом.

Відповідно до п. 91-92 Порядку, відомості про задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування)/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи скасовуються органом реєстрації у разі проведення реєстраційних дій з порушенням вимог, встановлених законом. У разі виявлення реєстраційних дій проведених з порушенням вимог, встановлених законом, керівник органу реєстрації проводить перевірку підстав для декларування/реєстрації/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування декларування/реєстрації/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи.

Згідно абз. 2 п. 93 Порядку, у разі скасування відомостей про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи місце проживання (перебування) такої особи вважається таким, що задеклароване/зареєстроване за попередньою адресою житла.

Після скасування органом реєстрації відомостей про задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування)/зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи у реєстрі територіальної громади актуалізуються відповідні відомості про місце проживання особи.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що рішення адміністратора Відділу Лозуватської сільської ради ОСОБА_5 від 14.08.2024 про зняття з зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є таким, що прийняте з порушенням вимог, встановлених законом, зокрема ч.3, 12 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

У зв`язку з чим, керуючись принципом jura novit curia («суд знає закони»), суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, а саме визнати такими, що прийняті з порушенням Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» рішення адміністратора Відділу «Центр надання адміністративних послуг «Держава і Я» Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 14.08.2023 про зняття з зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги про визнання неправомірними дій ОСОБА_2 та Лозуватської сільської ради не є належним способом захисту порушених прав позивачів та не призведуть до відновлення порушеного права. Оцінка діям ОСОБА_2 при поданні заяв адміністратору про зняття з реєстрації позивачів надана судом вище, при цьому суд констатує, що подання ОСОБА_2 адміністратору Відділу заяв про зняття ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з зареєстрованого місця проживання, з прихованням інформації щодо наявності співвласника будинку, було недобросовісним та протиправним, призвело до порушення прав позивачів.

Що стосується вимог про зобов`язання Лозуватської сільської ради як органу реєстрації місця проживання скасувати рішення про зняття з реєстрації місця проживання позивачів та поновити їх реєстрацію за вищевказаною адресою з 14.08.2023, то вказані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки прийняття рішення про скасування зняття із зареєстрованого місця проживання є дискреційним повноваженням органу реєстрації, яке має бути реалізоване відповідно до ст. 19 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» та п. 91-93 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого Постановою КМ України № 265 від 07.02.2022.

Разом з тим, з метою забезпечення захисту прав позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду, суд вважає за необхідне зобов`язати Лозуватську сільську раду, в складі якої діє виконавчий орган (відділ) «Центр надання адміністративних послуг «Держава і Я», розглянути в порядку визначеному законом, питання щодо скасування рішень адміністратора Відділу від 14.08.2023 про зняття із зареєстрованого місця проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: буд. АДРЕСА_1 , як таких, що прийняті з порушенням ч.3, ч.12 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

Таке рішення суду, є рішенням що не виходить за межі позовних вимог, прийняте з дотриманням принципу jura novit curia («суд знає закони»), забезпечить належний захист порушених прав позивачів.

У випадку порушення органом реєстрації вимог законодавства та прав позивачів при реалізації процедури визначеної п. 91-93 Порядку, останні не позбавлені права оскаржити такі дії в порядку визначеному законом.

Оскільки позивачем ОСОБА_3 при зверненні до суду сплачено судовий збір (а.с. 4), судом встановлено, що порушення прав позивачів відбулося внаслідок неправомірної поведінки ОСОБА_2 , позовні вимоги задоволено, тому суд вважає за необхідне стягнути витрати по сплаті судового збору на користь позивача саме з відповідача ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_3 у зв`язку з розглядом справи поніс витрати на професійну правничу допомогу, що склали 4000 грн та підтверджуються належними доказами (а.с. 18-26, 96-97), зокрема суду надано договори про надання правової допомоги адвокатом Галач Т.А., детальний опис наданих послуг та квитанція про оплату послуг адвоката. Представник відповідача адвокат Запєвалова Т.В. в судовому засіданні 13.11.2023 зазначала про неспівмірність витрат на правову допомогу. Однак, розглянувши вказані доводи представника відповідача, суд розцінює їх критично, оскільки позивачем суду надано докази реалізації права на правову допомогу, визначена представником вартість витрат на правову допомогу не є завищеною, відповідає обсягу наданих послуг та їх вартості, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 , як безпосереднього винуватця порушення прав позивачів, на користь позивача ОСОБА_3 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-82, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнання такими, що прийняті з порушенням вимог ч.3, 12 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» рішення адміністратора Відділу «Центр надання адміністративних послуг «Держава і Я» Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 14.08.2023 про зняття з зареєстрованого місця проживання за адресою: будинок АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Зобов`язати Лозуватську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області, в складі якої діє виконавчий орган (відділ) «Центр надання адміністративних послуг «Держава і Я», розглянути в порядку визначеному законом, питання щодо скасування рішень адміністратора Відділу «Центр надання адміністративних послуг «Держава і Я» Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Куклін Євгенії Вікторівни від 14.08.2023 про зняття із зареєстрованого місця проживання ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), за адресою: будинок АДРЕСА_1 , як таких, що прийняті з порушенням ч.3, ч.12 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок у рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору та 4000 (чотири тисячі) гривень у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 06.06.2024.

Суддя М.В. Березюк