УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

«04» червня 2024 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Тесленко І.О., розглянувши заяву Житлового - будівельного кооперативу «Чайка» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлового - комунальних послуг, з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних,

ВСТАНОВИЛА:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла заява Житлового - будівельного кооперативу «Чайка», від імені якого діє адвокат Миронюк Д.Д., про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлового - комунальних послуг, з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, в якій заявник просить суд прийняти заяву до свого розгляду та видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Житлово - будівельного кооперативу «Чайка» заборгованість за оплату житлово - комунальних послуг в розмірі 31 050,14 грн., з врахуванням індексу інфляції в розмірі 5 734,29 грн. та 3 процентів річних в розмірі 1 788,05грн, судові витрати стягнути з боржника.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї докази, суддею було встановлено наступне.

Частиною 3 статті 19 ЦПК України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Разом з тим, відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено: ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє станом на дату постановлення ухвали.

П.1 Постанови Кабінету Міністрів України № 206 від 05 березня 2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (в редакції станом на 05.03.2022 року) було встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 року №1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30.12.2023 року, положення п.1 зазначеної постанови було змінено та встановлено, що забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).

Таким чином, у період з 06.03.2022 року по 30.12.2023 року, було запроваджено заборону на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Таким чином, інфляційні витрати та 3 відсотки річних за період з 05.03.2022 року по 30.12.2023 року стягненню не підлягають.

Однак, як вбачається з наданого суду розрахунку заборгованості по кв. АДРЕСА_2 , боржник ОСОБА_1 , розрахунок здійснено за період з 01.06.2022 по 15.05.2024, сума заборгованості зазначена 31 050,14 грн., інфляційне збільшення становить 5 734,29 грн., відсотки за користування грошовими коштами - 1 788,05 грн.

Суддя враховує, що інфляційні втрати та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19.

З урахуванням викладеного, вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних є похідними від суми основного боргу, а їх окремий розгляд неможливий, що свідчить про наявність спору щодо суми заборгованості, яка підлягає стягненню.

Також, відповідно до довідки про стан заборгованості зі сплати за надані житлово - комунальні послуги, утримання будинку та прибудинкових територій (Вих. №15/05/24 від 15.05.2024 року), заборгованість ОСОБА_1 у період з 01.06.2022 року по 15.06.2024 року складає 31.050,14 грн.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Однак, заява не містить у собі будь - якого розрахунку або підтвердження наявності заборгованості ОСОБА_1 , обґрунтованості заявлених вимог.

Також, згідно до ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Однак, письмові докази, додані до заяви, не засвідчені належним чином.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: 1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу;.

Таким чином, з врахуванням подання заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлового - комунальних послуг, з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних з порушенням вимог статті 163 ЦПК України, а також заявлення вимоги, за якою не може бути видано судовий наказ, суддя дійшла висновку що у видачі судового наказу слід відмовити.

При цьому, суддя звертає увагу заявника на положення ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відповідно до якої відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених зокрема, п.1 ч. 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 160 - 166 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

У видачі судового наказу за заявою Житлового - будівельного кооперативу «Чайка», від імені якого діє адвокат Миронюк Д.Д., про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлового - комунальних послуг, з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.О. Тесленко