Справа № 562/762/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2024 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

розглянувши у приміщенні Здолбунівського районного суду Рівненської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на спадкове майно, -

встановив:

У поданій заяві, позивачка просить звернути стягнення на спадкове майно спадкоємиці ОСОБА_2 , а саме на 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за померлим спадкодавцем її батьком, ОСОБА_4 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на користь нового кредитора ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 27.03.2008 року в сумі 176875,67 грн. в межах вартості спадкового майна та звернути стягнення на спадкове майно спадкоємця ОСОБА_3 , громадянина російської федерації, а саме на 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за померлим спадкодавцем його, батьком ОСОБА_4 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на користь нового кредитора ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 27.03.2008 року в сумі 176875,67 грн. в межах вартості спадкового майна.

В обґрунтування своїх вимог позивачка покликається на те, що внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору від 27.03.2008 року № 0, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 , рішенням Здолбунівського районного суду від 03 травня 2012 року зміненого рішенням апеляційного суду Рівненської області від 09 липня 2012 року в частині стягнення розміру неустойки, стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 74122,29 долари США, що еквівалентно 529229,68 грн., неустойки на загальну суму 26994, 24 грн. та 1820 грн. судових витрат.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

12 травня 2018 року Здолбунівською районною державною нотаріальною конторою Головного територіального управління юстиції у Рівненській області була відкрита спадкова справа 51/2018 на майно покійного ОСОБА_4 .

Спадкоємцями ОСОБА_4 в рівних частках є троє його дітей: ОСОБА_3 (син спадкодавця від першого шлюбу), ОСОБА_2 (донька спадкодавця від другого шлюбу) та неповнолітній син позивача ОСОБА_5 , (син спадкодавця від третього шлюбу).

Позивачка зазначає, що спадкове майно ОСОБА_4 складається з 1/2 квартири АДРЕСА_3 . Решта 1/2 квартири АДРЕСА_3 , належить позивачу на праві спільної часткової власності. Ринкова вартість даної квартири станом на 12.02.2024 року становить 1061254,03 грн. Відповідно, вартість частки кожного спадкоємця у спадковому майні спадкодавця ОСОБА_4 становить 176875,67 грн.

Позивачка зазначає, що 23 вересня 2019 року між АТ «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено Договір факторингу № 143, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» набуло право вимоги по Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 27.03.2008 року. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20.02.2020 року у справі №2-20/11 замінено стягувача Акціонерне товариство «УкрСиббанк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

04 червня 2020 року між позивачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено Договір №04/06/20 про припинення договору поруки та припинення зобов`язань, відповідно до якого припинились зобов`язання та статус позивача як поручителя по договору поруки №191333 від 27.03.2008 року.

26 квітня 2021 року між позивачкою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії) №26-04/ФК-21, відповідно до якого, позивачка набула право вимоги по Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 27.03.2008 року про що, позивачкою, як новим кредитором, 05 травня 2021 року повідомлено відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також пред`явлено вимогу нового кредитора про необхідність погашення кожним спадкоємцем боргу спадкодавця в межах успадкованих часток одноразовим платежем у сумі 82857,67 грн.

Станом на 21.09.2022 року вартість успадкованих часток відповідачів складала 218333,33 грн.

Станом на 12.02.2024 року вартість успадкованих часток відповідачів складала 176875,67 грн.

На день подання позову, вимоги позивачки як нового кредитора, в межах вартості успадкованого майна в сумі 176875,67 грн. спадкоємцями не задоволені, що і стало підставою звернення до суду.

Представник позивачки у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав повністю, просить задовільнити їх.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися відповідно до ст.128 ЦПК України, доказів поважної причини повторної неявки в суд не представили. Правом на відзив на позов не скористалися. Указана сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність відповідачів, на підставі наявних у матеріалах справи доказів про правовідносини сторін.

При таких умовах суд вважає за можливе винести заочне рішення по справі на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Суд, з`ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, дійшов до наступних висновків.

Судом установлено, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 травня 2012 року, зміненим у частині стягнення неустойки рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 09 липня 2012 року, стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 27 березня 2008 року в сумі 74122,29 долари США, що еквівалентно 592229 грн. 68 коп., та неустойку на загальну суму 26494 грн. 24 коп., а також судові витратив сумі 1820 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина на майно останнього, у тому числі на 1/2 частки квартири АДРЕСА_3 , ринкова вартість якої становить 497146 грн. згідно висновку ТОВ «Оціночна компанія «Техносервіс» від 14.08.2018 року. Відповідно, вартість частки кожного спадкоємця у спадковому майні спадкодавця ОСОБА_4 на зазначену дату становила 82857,67 грн.

З роками, вартість частки відповідачів у спадковому майні змінювалася. Згідно звіту з незалежної оцінки майна від 21.09.2022 року, проведеної ТОВ «Консалтинг-Експерт І» вартість квартири на цю дату становить 1310000,00 грн. Вартість частки кожного спадкоємця у спадковому майні становила 218333,33 грн.

Оціночна вартість об`єкта нерухомості станом на 12 лютого 2024 року становить 1061254,03 грн. Вартість частки кожного спадкоємця у спадковому майні становить 176875,67 грн.

1/6 частка вказаної квартири відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.03.2024 належить на праві спільної часткової власності спадкоємцю ОСОБА_5 .

Інша 1/2 частка вказаної квартири відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.05.2021 належить на праві спільної часткової власності позивачці ОСОБА_1 .

З положень пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

По мірі зміни вартості часток спадкоємців, позивачем, як новим кредитором в письмовій формі подавалися нотаріусу претензії для доведення до відома спадкоємців, що підтверджується матеріалами спадкової справи №51/2018.

Відповідачі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 02.08.2018 відповідно до ст.ст.1268, 1269 ЦК України після смерті ОСОБА_4 прийняли спадщину своєчасно, подавши до Здолбунівської нотаріальної контори відповідні заяви про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи №51/2018.

07.06.2018 року ПАТ «УкрСиббанк» до Здолбунівської районної державної нотаріальної контори подано Претензію від 05.06.2018 року до спадкоємців ОСОБА_4 про погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 24.03.2008 року.

Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором розмір заборгованості ОСОБА_4 становив: по тілу кредиту та станом на дату смерті позичальника ІНФОРМАЦІЯ_2 - 51958,98 дол. США та за процентами за користування кредитом станом на 31.01.2018 року - 62791,55 дол. США.

З претензією ПАТ «УкрСиббанк» від 05.06.2018 року нотаріусом було ознайомлено спадкоємців, а саме: ОСОБА_2 03.08.2018 року під її власноручний підпис на зворотній стороні її заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_3 у спосіб направлення йому рекомендованим листом Повідомлення 04.08.2018 року з копією претензії. Вищезазначене підтверджується матеріалами спадкової справи № 51/2018.

Частиною 1 ст.1231 ЦК України передбачено, що до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем.

Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди (яка в даному випадку для банку, виникла внаслідок неповернення відповідачем боргу за кредитним договором) згідно зі ст.1219 ЦК України не є таким, що нерозривно пов`язаний з особою спадкодавця, а тому відповідно до вимог чинного ЦК України з його смертю цей обов`язок не припинився і спадкується його спадкоємцями, тобто є таким, що входить до складу спадщини.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2020 року на підставі укладеного договору факторингу від 23 вересня 2019 року стягувача ПАТ «УкрСиббанк» у виконавчому провадженні замінено на ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», яке в свою чергу уклало з ОСОБА_1 договір №26-04/ФК-21 про відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором №0 від 27 березня 2008 року та позивачка набула прав кредитора.

Відповідно до положень ст.1282 ЦК України, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

З роз`яснень, які містяться в п.32 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати, що з огляду на положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Згідно положеньст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Вимоги позивача, як нового кредитора, до відповідачів, як спадкоємців боржника, про необхідність погашення кожним з них боргу спадкодавця в межах успадкованих часток одноразовим платежем не виконані.

А відповідно до ч.2 ст.1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Порядок прийняття спадщини, яка відкрилася після ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначений главою 87 ЦК України.

Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права й обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком прав і обов`язків, зазначених у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 цього Кодексу). У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного із їх учасників.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно із частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що хоч отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог кредитора.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

За приписом статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Аналогічні роз`яснення надані в абз. 2 п. 32 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, де зазначено, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК відповідачі набули право на вищевказане спадкове майно з часу відкриття спадщини не дивлячись на те, що не отримали правовстановлюючі документи з цього приводу.

Позивачка своєчасно пред`явила свої вимоги до спадкоємців шляхом направлення повідомлення до нотаріуса протягом визначено ст.1281 ЦК шестимісячного строку. Однак до теперішнього часу спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є відповідачами у справі, у добровільному порядку не задовольнили вимоги кредитора, що є підставою для накладення стягнення на майно, одержане у спадщину, але в межах його вартості.

Відповідно до позиції викладеної в Ухвалі КЦС ВС від 19.01.2022 року у справі № 523/2357/20 системне тлумачення статті 16 та частини другої статті 1282 ЦК України дозволяє зробити висновок, що: по-перше, норма частини другої статті 1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця; по-друге, до відносин між кредитором і спадкоємцями боржника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі (пред`явлення в судовому порядку вимоги про стягнення коштів). Аналіз частини другої статті 1282 ЦК України свідчить, що задоволення вимоги кредитора до спадкоємців боржника шляхом одноразового платежу, тобто шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку. Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора, у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу, полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про звернення стягнення на спадкове майно.

Згідно з приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки позов підлягає задоволенню, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути в рівних долях понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3537 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 258, 263, 265, 268, 280-289 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 27.03.2008 року - звернути стягнення на одержане в спадщину майно ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме на 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за померлим спадкодавцем її батьком, ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 на користь нового кредитора ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в сумі 176875,67 грн., але в межах вартості вказаного спадкового майна.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0 від 27.03.2008 року - звернути стягнення на одержане в спадщину майно ОСОБА_3 , а саме на 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за померлим спадкодавцем його батьком, ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 на користь нового кредитора ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в сумі 176875,67 грн., але в межах вартості вказаного спадкового майна.

Стягнути в рівних долях з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , в рахунок повернення понесених судових витрат, судовий збір в сумі 3537,60 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуто Здолбунівським районним судом Рівненської областіза письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Повний текст рішення суду виготовлено 28 листопада 2024 року.