Справа № 715/3680/23
Провадження № 2/715/59/24
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2024 року Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі головуючого судді Григорчака Ю.П.
секретар судового засідання Затолошна Р.В.
за участі представника позивача ОСОБА_1
представниці третьої особи ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Глибока справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування Чагорської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про позбавлення батьківських прав,-
Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав. У позові посилається на те, що з 23 серпня 2018 року він перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 . Від спільного подружнього життя у них народилася дитина: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 , починаючи з 2023 року, самоусунулася від виховання дитини, виїхала з їх спільного помешкання, не підтримує зв`язку із малолітньою дитиною, яка знаходяться на його утриманні та проживає з ним, участі у вихованні дитини не приймає. Відповідачка не виявляє щодо дитини батьківського піклування та турботи, не піклується про її здоров`я, матеріально дитину не утримує, ніякої допомоги на виховання та розвиток не надає, додаткових витрат по утриманню дитини не несе. Більш того, на даний час взагалі відсутній зв`язок з відповідачкою. З огляду на викладене, просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання доньки в розмірі 2000 гривень на дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, його представник адвокат Мигалатюк А.В. в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в заяві, вказав, що ОСОБА_4 самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. Вона не турбується про малолітню дитину, не проявляє ініціативи для взятті участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям. З 2023 року її місце проживання взагалі не відоме. Просить суд позов задовольнити в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомила і не просила суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник третьої особи органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чагорської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області Лотоцька Т.М. в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в позові. Вказала, що вона, спільно з іншими уповноваженими особами, проводила огляд житлово-побутових умов ОСОБА_3 , який проживає разом із своєю малолітньою дитиною ОСОБА_5 . ОСОБА_4 не проживає разом з чоловіком та дитиною, не цікавиться її добробутом та життям, не виконує батьківські обов`язки.
Вислухавши пояснення представника позивача, представника органу опіки та піклування, яка наполягала на позбавленні батьківських прав відповідачки та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 серпня 2018 року.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . Її батьками вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Як вбачається з характеристики №1095 від 06 листопада 2023 року, виданої Чагорською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала в АДРЕСА_1 . За роки проживання за даною адресою проявила себе не тільки з позитивного боку, а й з негативного боку. Обов`язки батьків, висвітлені в ст. 150 Сімейного кодексу України, належним чином не виконує, у зв`язку із чим можна стверджувати, що мати ухиляється від свого обов`язку щодо виховання малолітньої дитини, піклування про її здоров`я, фізичного, духовного та морального розвитку та інші передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя. Мати із дитиною не спілкується, з сім`єю не проживає. У вихованні дитини участі не бере.
Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов №1094 від 06 листопада 2023 року, виданого Чагорською сільською радою Чернівецького району Чернівецької області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . У вище вказаному житловому будинку також зареєстровані та проживають: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - голова домогосподарства; ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_7 син ОСОБА_6 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 син ОСОБА_6 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 племінниця ОСОБА_6 . Власниками житлового будинку та належних до нього господарських будівель та споруд за вищевказаною адресою є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 . Рік побудови - 1992. Загальна площа житлового будинку 266,30 м.кв., житлова площа 120.30 м.кв., 5 (п`ять) житлових кімнат. Будинок газифікований зі зручностями. Мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - ОСОБА_4 проживала разом з чоловіком ОСОБА_3 та своєю малолітньою донькою по вересень місяць 2023 року. На даний час не проживає за вказаною адресою, зникла у невідомому напрямку, сільській раді не відомо її місце перебування, малолітня дитина залишилася на утриманні батька ОСОБА_3 . Мати ОСОБА_4 не бере участь у вихованні та утриманні малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За господарством рахується земельна ділянка площею 0,1003 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Матеріально побутові умови проживання ОСОБА_3 є задовільними.
Згідно висновку виконавчого комітету Чагорської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 07.11.2023 року, вирішено вважати за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно її малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.
Так, згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини, передбачені статтею 166 СК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За положеннями частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина може бути розлучена з батьками у разі, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Вирішення питання про позбавлення відповідачки батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.
Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідачки на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції, а з іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції).
Судом в ході розгляду справи встановлено, що вихованням дитини займається ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не цікавиться життям дитини та не піклується про неї.
Дослідженими судом доказами підтверджується відсутність піклування з боку ОСОБА_4 про фізичний і духовний розвиток дитини, її виховання, лікування, відсутність інтересу матері до внутрішнього світу дитини протягом тривалого часу, впродовж якого формуються фізичні особливості та психологічні риси дитини.
Суд бере до уваги, що сформована ОСОБА_4 модель поведінки щодо дитини є добровільно обраною нею та не продиктована життєвими обставинами. Більш того, добровільна зміна відповідачкою місця проживання з розірванням будь-яких зв`язків з дитиною в такому ранньому віці, а також не залишення щонайменше своїх контактних даних, вказує на свідоме ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини.
Аналізуючи всі обставини справи, суд вважає, що наявні у справі докази свідчать про ухилення ОСОБА_4 від обов`язків по вихованню дитини та, з урахуванням наведених конкретних обставин справи, є достатньо підстав для застосування до ОСОБА_4 вказаного крайнього заходу впливу у виді позбавлення батьківських прав.
Згідно з п. 2 ст.166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати та обставин, які зазначені в ст. 182 СК України, а саме те, що відповідачка є здоровою, може надавати утримання своїм дітям, розмір аліментів слід визначити у розмірі 2 000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Як передбачено ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.
Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку с. Чагор Чернівецького району Чернівецької області, батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки с. Чагор Чернівецького району Чернівецької області, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , мешканця с. Чагор Чернівецького району Чернівецької області, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 23 листопада 2023 року до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки с. Чагор Чернівецького району Чернівецької області, на користь держави суму судового збору у розмірі 1211,20 гривень.
На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя