Справа № 333/9079/23
Провадження № 2/333/1177/24
У Х В А Л А

Іменем України

30 травня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді Дмитрієвої М.М.,

при секретарі Меркуловій А.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференцзв`язку, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою суду від 07 липня 2022 року позовна заява прийнята до провадження, призначено провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання по справі.

17 квітня 2024 року представником позивача адвокатом Коломоєць І.В. подано уточнену позовну заяву відповідно до тексту якої, позивачем змінено правовий статус позивача з фізичної особи ОСОБА_3 на фізичну особу підприємця « ОСОБА_3 ».

В судовому засіданні позивач представник позивача адвокат Коломоєць І.В. просила суд прийняти до матеріалів справи уточнену позовну заяву.

Представник відповідача надала заперечення щодо прийняття уточненої позовної заяви, в яких просила відмовити у прийнятті уточненої позовної заяви. В судовому засіданні свої заперечення підтримала.

Суд, вислухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, яке складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц).

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог. Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зі уточненої позовної заяви встановлено, що позивачем фактично було замінено сторону позивача з фізичної особи на фізичну особу підприємця. Зазначена можливість про заміну сторони позивача на стадії судового розгляду не передбачена цивільно-процесуальним законодавством, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що позивачем подано фактично новий позов до відповідача, який у відповідності до вимог закону неможливо розглядати в вказаному провадженні, а тому у прийнятті уточненої позовної необхідно відмовити, а уточнену позовну заяву повернути позивачу.

Керуючись ст. 49, ст. 353 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у прийнятті уточненої позовної заяви фізичної особи підприємця ОСОБА_3 від 17 квітня 2024 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди.

Уточнену позовну заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_3 від 17 квітня 2024 року повернути позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 03 червня 2024 року

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва