Справа № 158/3041/21
Провадження № 2-і/158/2/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Польової М.М.,

з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,

заявника ОСОБА_1 ,

представників заінтересованих осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міністерства юстиції України Косинської Надії Василівни про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстровані діти,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Косинська Н.В. звернулася до суду з поданням, в якому просила надати дозвіл на примусову реалізацію майна боржника ОСОБА_4 , а саме: 1/2 частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з метою погашення заборгованості по виконавчим провадженням №69767670 та №69767909.

Подання обґрунтоване тим, що в провадженні Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції перебувають виконавчі провадження від 05.09.2022 №69767670 та №69767909 про примусове виконання виконавчих листів №158/3140/21, виданих Ківерцівським районним судом Волинської області про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду від 08.08.2017 про зобов`язання ОСОБА_5 сплачувати аліменти на користь малолітніх дітей та як сприяння в задоволенні потреб сім`ї. Сукупний розмір заборгованості по виконавчим провадженням станом на даний час складає 1 004 793,96 грн.

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що за боржником обліковується нерухоме майно, а саме 1/2 частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до експертної оцінки вартість об`єкта становить 351 500 грн. Відповідно до будинкової книги №70605 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 12.03.2007 по даний час та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 06.10.2011 по даний час.

02.01.2024 державний виконавець звернулась до Служби у справах дітей Ківерцівської міської ради, як органу опіки та піклування, з проханням розглянути питання про надання дозволу на примусову реалізацію 1/2 частки квартири, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 в рахунок погашення боргу по аліментах, право користуванням яким мають діти. Рішенням виконавчого комітету Ківерцівської міської ради від 12.02.2024 №24 державному виконавцю відмовлено у наданні такого дозволу. Таким чином, передача на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, без дозволу органу опіки та піклування або відповідного рішення суду є неможливим.

Крім того, неповнолітні діти: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , набули громадянство Республіки Польща та постійно проживають на території іншої держави.

Враховуючи вищевикладене, з метою усунення обставин, які роблять неможливим виконання рішення суду, а саме: відсутності дозволу органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна, право власності або право користування яким мають діти, виконавець звернулась до суду із поданням про надання дозволу на примусову реалізацію майна боржника ОСОБА_4 .

У письмових запереченнях на подання ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні подання, оскільки воно оформлене з порушенням вимог ЦПК України, а саме: відповідно до ст. 435 ЦПК України виконавець має право звернутись до суду із заявою, а не поданням; в подані не зазначено повного найменування та ідентифікаційного коду юридичної особи, кількості аркушів додатків, не конкретизовано, що додається до нього.

Крім того, вказує, що рішенням виконавчого комітету Ківерцівської міської ради від 12.02.2024 №24 вирішено відмовити державному виконавцю у наданні дозволу на примусову реалізацію з прилюдних торгів 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 та в якій зареєстровані діти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також зазначив, що державний виконавець може звернутися за отриманням дозволу до суду лише у тих випадках, коли орган опіки і піклування відмовляв у дозволі з процедурних підстав, тобто не розглядав звернення по суті. Суд не наділений повноваженнями безумовно задовольняти та надавати дозволи державним виконавцям на реалізацію ними нерухомого майна, право власності на яке належить дитині, а у випадках передбачених законом, також щодо нерухомого майна, право користування яким належить дітям. Суд не може перебирати на себе функції органу опіки та піклування. Вирішення питання про надання дозволу на реалізацію нерухомого майна, яким користуються діти, а тим більше є його власниками/ співвласниками є прерогативою органу опіки та піклування.

Окрім того, вказав, що ОСОБА_6 є співвласником 1/4 частки спірної квартири, її частка не виділена в натурі, договору конкретного користування частками між його співвласниками не має, тому примусовий продаж частки боржника сторонній особі негативно відобразиться на можливості реалізації нею свого права власності, яке має бути непорушним. Також зазначив, що діти іншого місця проживання в Україні не мають.

Заявник у судовому засіданні подання підтримала з підстав, викладених у ньому, та просила його задовольнити. Крім того, уточнила прохальну частину подання, а саме: просила звернути стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстровані діти.

Представник заінтересованої особи ( ОСОБА_10 ) ОСОБА_2 у судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити.

Представник заінтересованої особи ( ОСОБА_4 ) ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні подання з підстав, викладених у письмових запереченнях.

Представник Служби у справах дітей Ківерцівської міської ради у судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, щодо вирішення подання поклалась на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подання та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 25.08.2022 Ківерцівським районним судом Волинської області було видано два виконавчі листи:

1) №158/3041/21 про стягнення з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_12 аліментів на користь малолітніх дітей: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 700 злотих щомісячно, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день постановлення ухвали становить 4605,86 грн. та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 500 злотих щомісячно, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день постановлення ухвали становить 3289,90 грн., разом в розмірі 1200 злотих щомісячно, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день постановлення ухвали становить 7895,76 грн., оплачується наперед, починаючи з 01.02.2017 до 10-го дня кожного місяця разом із відсотками, що передбачені законом, у випадку затримки, зі сплатою у визначений строк будь-якої частини сплат, в руки матері малолітніх ОСОБА_15 (т.3 а.с.4);

2) №158/3041/21 про стягнення з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_12 як сприяння в задоволенні потреб сім`ї сплату в розмірі 500 злотих щомісячно, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день постановлення ухвали становить 3289,90 грн., оплачується наперед, починаючи з 01.02.2017 до 10-го числа кожного місяця разом із відсотками, що передбачені законом, у випадку затримки, зі сплатою у визначений строк будь-якої частини сплат, в руки уповноваженої ОСОБА_15 (т. 3 а.с.6).

Постановами державного виконавця Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міністерства юстиції України Косинською Надією Василівною від 05.09.2022 відкрито виконавчі провадження №69767670 та №69767909 на підставі виконавчих листів Ківерцівського районного суду Волинської області №158/3041/21 (т.3, а.с.5, 7).

Постановою державного виконавця Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міністерства юстиції України Косинською Надією Василівною від 31.08.2023 про опис та арешт майна (коштів) боржника, державним виконавцем описано та накладено арешт на 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 , з яких 1/4 частки квартири належить на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 1-538, виданого 03.04.2018, та 1/4 частки квартири належить на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 25.07.2002 (т.3, а.с.14-15).

Відповідно до наданого державним виконавцем розрахунку заборгованість ОСОБА_16 у виконавчому провадженні №69767909 станом на 21.03.2024 зі сплати аліментів становить 292 647,07 грн (а.с.8-9).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №353837178 від 10.11.2023 квартира АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належить:

- 1/4 частки ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 1-538, виданого 03.04.2018;

- 1/4 частки ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 25.07.2002;

- 1/4 частки ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 25.07.2002;

- 1/4 частки ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 25.07.2002 (т.3, а.с.10-13).

Перед зверненням до суду із вказаним поданням, державний виконавець звернулась до служби у справах дітей виконавчого комітету Ківерцівської міської ради із поданням щодо надання дозволу на примусову реалізацію з прилюдних торгів 1/2 частки квартири, належній ОСОБА_4 .

Рішенням виконавчого комітету Ківерцівської міської ради №24 від 12.02.2024 відмовлено державному виконавцю Ківерцівського відділу державної виконавчої служби у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Міністерства юстиції України Косинській Н.В. у наданні дозволу на примусову реалізацію з прилюдних торгів 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 (т.3, а.с.20).

Згідно із статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами частин першої, шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, у якому фактично проживає боржник.

У зв`язку з відсутністю у боржника ОСОБА_4 достатніх коштів та рухомого майна, на яке можна звернути стягнення, державний виконавець звернулася до суду з даним поданням, у якому просила звернути стягнення на належну боржнику частку в квартирі, у якій зареєстровані діти.

Згідно із частиною третьою статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

За змістом статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Відповідно до абзацу сьомого пункту 3 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.06.2016 №2831/5, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із копією дозволу органів опіки та піклування або відповідним рішенням суду (в електронній або паперовий формі).

Отже, передання на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, без дозволу органу опіки та піклування або відповідного рішення суду є неможливим.

Водночас законодавством України не визначено порядку надання органом опіки та піклування такої згоди.

У постанові від 15.02.2023 у справі №2-537/11 Верховний Суд зробив висновок про те, що з метою усунення обставин, які роблять неможливим виконання рішення суду, а саме відсутності дозволу (відмові) органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна, право власності або право користування яким мають діти, виконавець може звернутися до суду з заявою (поданням) про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстровані діти, яка повинна бути розглянута судом у порядку, встановленому в статті 435 ЦПК України.

Під час розгляду даної заяви (подання) суд повинен оцінювати через призму дотримання прав та інтересів дітей добросовісність дій боржника, а саме: з якого часу діти зареєстровані в спірному приміщенні; чи дотримано встановлений чинним законодавством порядок їх реєстрації та вселення у спірне приміщення; чи є спірне приміщення єдиним місцем їх постійного проживання; чи наявне інше приміщення у дітей чи їх батьків або осіб, які їх замінюють, яке може використовуватись як постійне місце проживання; яка ступінь споріднення має місце між дітьми та боржником та інші обставини.

Так, судом встановлено, що неповнолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 25.07.2007 є власником 1/4 частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т.3, а.с.50). Крім того, власником 1/4 частки квартири є ОСОБА_10 , яка є матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тому, внаслідок реалізації належної боржнику частини квартири неповнолітня ОСОБА_6 не втратить право власності та користування вказаною квартирою, оскільки вона є власником 1/4 частки квартири.

Крім того, оскільки ОСОБА_10 є також власником 1/4 частки квартири, тому її син ОСОБА_7 також не буде позбавлений права користування даною квартирою. Тобто права дітей не будуть порушені.

Твердження ОСОБА_4 та його представника про те, що державний виконавець має звертатись до суду із заявою, а не з поданням, а також те, що державний виконавець може звернутися за отриманням дозволу до суду лише у тих випадках, коли орган опіки і піклування відмовляв у дозволі з процедурних підстав, тобто не розглядав звернення по суті, суд вважає безпідставними з огляду на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 15.02.2023 у справі № 2-537/11.

Також суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_4 та його представника щодо неможливості звернення стягнення на його частку без виділу її в натурі, оскільки частка в праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна. Такий висновок відповідає правовому висновку, викладеному Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 15.01.2020 в справі №367/6231/16-ц та Верховним Судом в постанові від 17.04.2024 у справі №2-537/11.

Крім того, суд не приймає до уваги рішення виконавчого комітету Ківерцівської міської ради №24 від 12.02.2024, яким відмовлено державному виконавцю у наданні дозволу на примусову реалізацію з прилюдних торгів 1/2 частки квартири, у якій зареєстровані діти, оскільки у вказаному рішенні не наведено жодних мотивів прийняття такого рішення.

Відтак, враховуючи вищевикладене, а також те, що рішення іноземного суду про стягнення аліментів на користь малолітніх дітей та як сприяння в задоволенні потреб сім`ї боржником у повному обсязі не виконується, наявність великої суми заборгованості, а відсутність дозволу органу опіки та піклування на реалізацію спірної частини нерухомого майна, унеможливлює його виконання, суд дійшов висновку про необхідність задоволення подання державного виконавця.

Керуючись статтями 258-259, 260, 353, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання державного виконавця задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_4 , а саме: 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 (з яких 1/4 частки квартири належить на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 1-538, виданого 03 квітня 2018 року, та 1/4 частки квартири належить на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 , виданого 25 липня 2002 року), в якій зареєстровані діти, з метою погашення заборгованості по виконавчим провадженням №69767670 та №69767909.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 06 червня 2024 року.

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова