СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/1815/24
ун. № 759/521/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2024 року визначено головуючого суддю Горбенко Н.О.

Справа передана судді 10.01.2024 року.

За вимогами частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 175 ЦПК України визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

За загальним правилом, якщо інше не встановлено ЦПК України, у відповідності до частини першої статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Адреса відповідача у справі зазначена: АДРЕСА_1 .

За відомостями із ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва», інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_2 у місті Києві відсутня.

Тобто, відповідач не має зареєстрованого місця проживання на території, яка відноситься до територіальної юрисдикції Святошинського районного суду м. Києва.

Підстави для застосування альтернативної та виключної підсудності наведені у статтях 28 та 30 ЦПК України відповідно.

У своїй позовній заяві представник позивача посилається на правила альтернативної підсудності, а саме ч. 8 ст. 28 ЦПК України.

Зазначає, що в п. 2 Договору позики вказано, що повернення позиченої суми грошових коштів повинно здійснюватись у місті Києві, тому позовна заява подана за місцем виконання договору позики, а саме до Святошинського районного суду м. Києва.

Щодо викладеного суд дійшов наступного.

Стаття 28 ЦПК України встановлює правила підсудності справ за вибором позивача, яку ще називають альтернативною підсудністю. Альтернативною називають підсудність, за якою декілька судів є компетентними розглянути справу. Не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), вона встановлює можливість звертатися до іншого або інших судів, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян. Специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин позивач може обирати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу. Отже, право обирати суд, до якого бажає звернутися особа, належить виключно цій особі.

Ч. 8 ст. 28 ЦПК України передбачає, що позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Верховний Суд у Постанові від 20 січня 2021 року у справі № 127/30671/18 вказав на те, що відповідно до положень зазначеної норми (ч. 8 ст. 28 ЦПК України) за місцем виконання договору можуть пред`являтися позови за наявності однієї з наступних умов: у договорі зазначене місце виконання; вимоги, заявлені на підставі договору, який можна виконувати тільки в певному місці.

Пункт 2 Договору позики від 12 лютого 2022 року викладений наступним чином «Повернення позиченої суми грошових коштів повинне проходити в готівковій формі у місті Києві в доларах США згідно з Графіком повернення грошових коштів …».

Отже, пункт 2 Договору позики від 12 лютого 2022 року не містить положення про те, що місцем виконання договору є саме Святошинський район міста Києва.

Таким чином, позивач має конкретизувати на яких підставах він звертається до Святошинського районного суду м. Києва із вказівкою на конкретну частину статті цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

У поданій позовній заяві ОСОБА_1 вказує свій реєстраційний номер облікової картки платника податків, але не надає суду жодного документа, який підтверджує його особу, що позбавляє суд можливості встановити особу позивача на основі належного документа, що встановлює його особу.

Обов`язковою ознакою відповідності позивача вимогам, які висуваються до нього є встановлення його цивільної процесуальної правосуб`єктності.

Під час вирішення питання щодо наявності або відсутності у позивача процесуальної правосуб`єктності суд, крім іншого, має встановити особу позивача.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, є: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України.

Позивачем не надано документу, що посвідчує його особу, також не надано копію довідки про присвоєння позивачу реєстраційного номеру облікової картки платника податків, номер якого позивач зазначив у вступній частині позову.

Таким чином, позивач має надати суду належним чином засвідчену копію документа, що встановлює його особу.

Вказані недоліки перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Відповідно до частини другої статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За правилами статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статями 95, 175, 177, 185 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить 10 (десять) днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви до визначеної дати, позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Копію ухвали надіслати для виконання позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.О.Горбенко