г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4733/23
Номер провадження 2/213/173/24
З а о ч н е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2024 року м. Кривий Ріг
Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого - судді Попова В.В.,
секретар судового засідання Куропятник І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань №14, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу № 213/4733/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Короткий зміст позовної заяви.
Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, зареєстрованому в органі РАЦС на території російської федерації, мають малолітнього сина ОСОБА_3 , 2018 року народження, але шлюбні відносини між ними припинені з березня 2020 року, коли вона з дитиною повернулася проживати до України, а відповідач залишився проживати в росії. З того часу спільно господарство не ведуть, не спілкуються. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає відсутність взаєморозуміння, кардинально різні погляди на життя, шлюб, сім`ю, втрату почуття кохання та поваги. Зазначила, що спір про розподіл майна відсутній. Збереження сім`ї недоцільно, оскільки вона існує формально. Просить шлюб розірвати.
Процесуальні дії у справі.
27.10.2023 позовна заява надійшла до суду.
30.10.2023 судом перевірено зареєстроване місце проживання сторін.
01.11.2023 позовну заяву залишено без руху.
14.11.2023 надійшла уточнена позовна заява.
20.11.2023 позовна заява прийнята до розгляду; провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались.
Позивач просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, на розірванні шлюбу наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, однак в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, ніяких заяв, клопотань від нього не надходило.
За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України.
Фіксування судового засідання технічними засобами, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12 травня 2018 року Чеховським відділом РАЦС Головного управління РАЦС Московської області, актовий запис № 261.
Мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем.
Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Майнового спору наразі немає.
Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з волевиявленням дружини припинити шлюб шляхом його розірвання на підставі рішення суду.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Згідно з приписами статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Частиною 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до статті 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до статті 10 Цивільного кодексу України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.
Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За частиною 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб.
Як проголошено положеннями статті 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема статей 5, 8 вказаного міжнародного договору.
Відповідно до ст.ст.60-61 Закону України «Про міжнародне приватне право», припинення шлюбу з іноземним громадянином здійснюється відповідно до наступних положень: спільного особистого закону подружжя права держави, громадянами якої вони є; права держави, в якій подружжя постійно проживало; права, з яким обидва подружжя мають тісний зв`язок. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя.
Статтею 63 цього Закону передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.
Під час розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими статтями 27, 28 ЦПК України
Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.
Висновок суду.
Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують, шлюб між ними фактично розпався, сім`я носить формальний характер, рішення позивача про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню дружини, відповідач заперечень проти розірвання шлюбу не надав, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача документально підтверджена сплачена сума судового збору у розмірі 1073,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Розірвати шлюб, укладений 12 травня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ою, зареєстрований Чеховським відділом РАЦС Головного управління РАЦС Московської області, актовий запис № 261.
Копію рішення суду надіслати до Криворізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства Юстиції (м. Одеса).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 /одна тисяча сімдесят три/ гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку - до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідч - ОСОБА_2 , місце проживання: російська федерація, АДРЕСА_2 .
Дата складення повного судового рішення 10 січня 2024 року.
Головуючий суддя В.В. Попов