ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8824/23
провадження № 2-др/753/33/24
14 березня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Осіпенко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Дарницького районного суду міста Києва заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Андрусенка Кирила Ігоровича про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, -
09 січня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення у цивільній справі № 753/8824/23, провадження №2/753/425/24 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Андрусенко Кирило Ігорович до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник - адвокат Карпович Андрій Романович про стягнення грошових коштів.
Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Андрусенка К.І. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яка обґрунтована тим, що позивач поніс додаткові витрати на участь адвоката у розгляді справи та просить суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 33 750,00 грн.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Андрусенко К.І. присутні не були, від представника позивача надійшло клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без участі позивача та його представника.
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Карпович А.Р. присутні не були, від представника відповідача надійшло заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якому представник посилається на те, що позивач пропустив строк на звернення із вказаною заявою, тому просить суд залишити заяву без розгляду.
Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 4 ст. 270 ЦПК України).
Дослідивши матеріали справи, заяву та заперечення на неї, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, а згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09 січня 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму авансу у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) доларів США 00 центів та судовий збір у розмірі 11 189,99 (одинадцять тисяч сто вісімдесят дев`ять гривень дев`яносто дев`ять копійок) грн.

Норма частини 8 статті 141 ЦПК України визначає, що докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

В позовній заяві ОСОБА_1 на виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, зазначено, що позивач поніс та очікує понести витрати, які пов`язані із розглядом справи у розмірі 40 000,00 грн., що складаються із судового збору та витрат на правничу допомогу. Крім того ОСОБА_1 в позові зазначив, що докази на підтвердження судових витрат будуть надані позивачем протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Рішення суду у справі № 753/8824/23, провадження №2/753/425/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів ухвалено 09.01.2024 року, заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення надана до суду 15.01.2024 року.

Враховуючи викладене та норми ст.ст. 123, 124 ЦПК України, позивачем дотримано строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а тому підстав для залишення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення без розгляду немає.

Правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права (рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23рп/2009).

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Розмір цих витрат встановлюється договором про надання правової допомоги за домовленістю сторін та ґрунтується на положеннях договору про надання правничої допомоги

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п.19 додаткової постанови ВП ВС від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Стаття 137 ЦПК України не містить обмежень для стягнення витрат на правову допомогу особи, яка є фахівцем у галузі права та бере участь у статусі представника, а лише визначає критерії, які враховуються судом при визначенні розміру цих витрат, які підлягають відшкодуванню.

Разом з тим у ч. 4 ст. 137 ЦПК України зазначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, що передбачено ч. 5 ст.137 ЦПК України.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, про що зазначено у ч.6 ст.137 ЦПК України.

Отже, за змістом вищезазначених норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанова ОП КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанови КГС ВС від 27.11.2020 у справі № 911/4242/15, від 12.11.2020 у справі № 910/3233/18).

Співмірність та пов`язаність з розглядом даної справи витрат позивача на професійну правничу допомогу відповідач не оспорював і клопотання про зменшення їх розміру не заявляв, своїм правом на заперечення щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті у відзиві не скористався.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (постанова ВП ВС від 27.06.2018 у справі №826/1216/16).

Оцінюючи докази з метою розподілу судових витрат суд зауважує наступне.

Суд враховує висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду у справі № 922/445/19, в яких, серед іншого наголошено, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Також суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, позивачем до суду, для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подано наступні документи: договір №12/05/2023 про надання правової (правничої) допомоги від 12.05.2023 року; додаток №01 від 12.05.2023 року до Договору №12/05/2023 про надання правової (правничої) допомоги від 12.05.2023 року; акт №01 надання правничої допомоги від 15.05.2023 року на суму 2 000,00 грн.; акт №02 надання правничої допомоги від 29.05.2023 року 11 250,00 грн.; акт №03 надання правничої допомоги від 14.07.2023 року на суму 2250,00 грн.; акт №04 надання правничої допомоги від 07.08.2023 року на суму 3750,00 грн.; акт №05 надання правничої допомоги від 18.10.2023 року на суму 7750,00 грн.; акт №06 надання правничої допомоги від 20.11.2023 року на суму 3750,00 грн.; акт №07 надання правничої допомоги від 10.01.2024 року на суму 3000,00 грн.; рахунок на оплату №01 від 10.01.2024 року на суму 33 750,00 грн.

Згідно наданих доказів, адвокатом Андрусенко К.І. на надання позивачу ОСОБА_1 правової (правничої) допомоги у цивільній справі 753/8824/23 витрачено 27 год. 00 хв., що в середньому становить 1250,00 грн. за годину (33750,00 : 27 = 1250,00).

Відповідно до п. 1.1. договору №12/05/2023 про надання правової (правничої) допомоги від 12.05.2023 року, укладеним між позивачем та його представником, адвокатом Андрусенко К.І., виконавець (адвокат) бере на себе зобов`язання надавати правову (правничу) допомогу замовнику (позивачу) в справі про розірвання з ОСОБА_2 попереднього договору про укладення договору про відступлення права вимоги на квартиру від 24 грудня 2021 року та стягнення грошових коштів, а замовник (позивач) бере на себе зобов`язання оплатити надані послуги у порядку та строки обумовленні в даному договорі.

У відповідності до п. 3.2. вказаного договору вартість послуг визначаються з урахуванням додатку №1 до договору «Вартість правничої допомоги». Відповідно до додатку №1 до договору, позивач та його представник узгодили погодинну оплату послуг адвоката.

Так у акті №02 надання правничої допомоги від 29.05.2023 року вказано, що представник витратив 5 год. 30 хв. протягом 24.05.2023-26.05.2023 року на підготовку та направлення позовної заяви про стягнення грошових коштів на три сторінки, з яких обґрунтування становить одну сторінку, що оцінено позивачем та його представником у розмірі 8 250,00 грн., а підготовка та направлення заяви про забезпечення позову на три сторінки, з яких обґрунтування становить одну сторінку - 3000,00 грн. Актом №05 надання правничої допомоги від 18.10.2023 року позивачем та його представником затверджено вартість написання пояснень у справі на чотири сторінки розмірі 3500,00 грн., на написання якого представник позивача витратив 3 год. 30 хв.

Суд, вважає, що у цьому випадку витрати є завищеними та не відповідають виконаній адвокатом роботі. Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду (додаткове рішення від 11 червня 2018 року у справі № 923/567/17).

Крім того, у актах №03 надання правничої допомоги від 14.07.2023 року та №04 надання правничої допомоги від 07.08.2023 року вартість послуг за виїзд адвоката для участі у судових засіданнях від 11.07.2023 року та від 03.08.2023 року вказана у розмірі 2250,00 грн. та 3750,00 грн відповідно, при умові, що сторони на вказаних судових засіданнях не були присутні, повідомлялись про дату, час та місце судового розгляду належним чином, представник позивача надав до суду заяви, в яких просив проводити без участі позивача та його представника (а.с. 32-33, 39-40).

Суд вважає, що загальні витрати в розмірі 33750,00 грн. не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, необґрунтовані, а також суперечить принципу розподілу таких витрат, оскільки перевіряючи детальний опис виконаних робіт наданий представником позивача з матеріалами справи вбачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх необхідністю, обсягом виконаної адвокатом роботи та участю адвоката в судових засіданнях.

Суд враховує складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також ціну позову та значення справи для сторони, в тому числі вплив вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, враховуючи, що надані суду докази витрат не містять вказівки про надання правничої допомоги конкретно у цивільній справі №753/8824/23, що може свідчити про надання правничої допомоги позивачу з інших питань, і робить висновок про те, що слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача витрати на правничу допомогу, у розмірі 10000,00 грн. так як саме такий розмір правничої допомоги буде співмірним та пропорційним до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 262, 270, 353 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Андрусенка Кирила Ігоровича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №753/8824/23 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Андрусенко Кирило Ігорович до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник - адвокат Карпович Андрій Романович про стягнення грошових коштів.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Осіпенко Л.М.