Провадження №2/367/6272/2024
УХВАЛА

Іменем України

04 грудня 2024 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Карабаза Н.Ф., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів),

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів),.

Згідно відповіді Відділу ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області від 26.11.2024 року № 08.2-07/6227 по облікам реєстру територіальної громади м. Ірпінь та адресно-реєстраційної картотеки місце реєстрації/зняття проживання ОСОБА_1 не значиться.

Згідно даних відповіді № 941412 від 03.12.2024 року з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 30.11.2013 року.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (ст. 125 Конституції України).

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Згідно з нормами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у пункті 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «незалежний і безсторонній суд, встановлений законом», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» від 12.08.2014 року № 1632-VІІ, У зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим в районі проведення антитерористичної операції таким судам, та забезпечити розгляд: цивільних справ, справ про адміністративні правопорушення, підсудних місцевим загальним судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, адміністративних справ, підсудних місцевим загальним судам як адміністративним судам, апеляційним судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, - місцевими загальними судами, апеляційними судами, що визначаються головою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 15.03.2022 № 8/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ підсудних Краматорському міському суду Донецької області на Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Згідно рішення Вищої ради правосуддя від 25.07.2023 № 747/0/15-23 «Про зміну територіальної підсудності судових справ Краматорського міського суду Донецької області» змінено із 7 серпня 2023 року територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області шляхом її передачі до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Будь-яких доказів, які б давали правові підстави для розгляду вищевказаного позову Ірпінським міським судом Київської області, позивач у позові не зазначила. Відсутні такі докази і в додатках до позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на вищевикладене суддя приходить до висновку про необхідність передачі справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів), за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ч. 1 ст. 27, п. 1 ч. 1 ст. 31, 260, 353 ЦПК України, суддя

у х в а л и в :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів), направити за підсудністю до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області (адреса: вул. Теплична, 7, смт. Слобожанське, Дніпропетровська обл., 52005).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Суддя: Н.Ф. Карабаза