Справа № 686/3113/24
Провадження № 2/686/2373/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, в порядку

ст. 247 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики. Просить стягнути з відповідача на його користь 6320 доларів США коштів за договором позики, 139 дол. США пеню в розмірі 3 відсотки від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення за договором позики

№01-20 від 20 серпня 2020 року, 5500 гривень витрат на правничу допомогу адвоката та судовий збір в розмірі 2424 гривні.

На обґрунтування своїх вимог вказав, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 20 серпня 2020 року було укладено договір позики за №01-20.

Відповідно до п. 1 договору позикодавець передав у власність позичальника, а позичальник прийняв у власність строком до 20 лютого 2021 року грошові кошти в розмірі 6320 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 20 серпня 2020 року є еквівалентом 172637 гривень 00 копійок.

У пункті 3 вказаного договору зазначено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві у повному обсязі терміном до 20 лютого 2021 року в порядку та на умовах, передбачених цим договором у валюті долар США.

Крім того, п.11 договору вказано, що у разі прострочення позичальником виконання зобов`язання, у тому числі прострочення виконання окремих частин за цим договором, позичальник на вимогу позикодавця повинен сплатити пеню в розмірі 3 відсотки від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення.

На виконання умов договору на день підписання договору, як зазначено у п.п.1 позивачем було здійснено передачу коштів у сумі 6320 доларів США, а відповідач прийняв вказані кошти паро що засвідчив своєю розпискою.

Зі своєї сторони позивачем було виконано усі умови договору на час його підписання. Однак, відповідачем до цього часу не виконано договору, суму позички не повернуто.

На усні звернення з вимогою про виконання умов договору відповідач не реагував. В подальшому перестав виходити на зв`язок.

Відповідно до вимог ст. 625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Виходячи з наведеного, розмір процентів необхідно стягувати за період з 20 лютого 2021 року по 23 лютого 2022 року.

Представник позивача направила до суду заяву про слухання справ за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти постановлення заочного рішення суду не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, до суду не направив відзив на позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 20 серпня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позик №01-20.

Відповідно до п. 1 договору позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти в сумі 6320 дол. США.

П.2 договору встановлено, що вказана у пункті 1 цього договору суму грошових коштів позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві у повному обсязі у термін до 20 лютого 2021 року в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Згідно із розпискою, ОСОБА_2 отримав в позику від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 6320 доларів США.

Відповідач кошти не повернув.

Згідно з нормами ст. 1046 та ст. 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

В судовому засіданні судом встановлено, що в порушення умов договору ОСОБА_2 не повернув ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 6320 доларів США, а тому слід стягнути вказані кошти з відповідача в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст. 625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

П. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

За таких обставин суд вважає, що слід стягнути з відповідача 139 доларів США пені у розмірі 3 відсотки від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочки за період з 20 лютого 2021 року по 23 лютого 2022 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що слід стягнути з відповідача на користь позивача відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 2424 гривень 25 копійок. Також, стягнути з відповідача на користь позивача 5500 гривень витрат на правову допомогу, відповідно до договору про надання правничої допомоги №99 від 29 січня 2024 року.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 18, 81, 258, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає в АДРЕСА_2 - 6320 доларів США заборгованості, 139 дол. США - пені у розмірі 3 відсотків, 5500 гривень витрат на правничу допомогу та 2424 гривні 25 копійок сплоченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28.03.2024 року.

Суддя: