Ухвала

30 травня 2024 року

м. Київ

справа № 760/9316/19

провадження № 61-4611ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 грудня 2023 року у складі колегії суддів: Яворського М. А., Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О., у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Інкомсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 29 березня 2024 року подали до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 грудня 2023 року з пропущенням, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження (з урахуванням вихідних днів) було 29 січня 2024 року.

У клопотанні, яке містилось у касаційній скарзі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили поновити строк на касаційне оскарження, мотивуючи тим, що ними 22 січня 2024 року отримано поштою копію ухвали апеляційного суду.

В окремому клопотанні, яке додано до касаційної скарги, ОСОБА_1 просив поновити строк на касаційне оскарження, мотивуючи тим, що в установлений судом строк ОСОБА_1 не зміг подати касаційну скаргу у зв`язку із загостренням хвороб і подальшим їх лікуванням, про що свідчить довідка медичного закладу та виписка з медичної амбулаторної картки ОСОБА_5 . До клопотання було додано копію довідки, виданої Центральною поліклінікою МВС України від 13 лютого 2024 року про те, що ОСОБА_1 знаходиться на обслуговуванні в поліклініці та звертався за допомогою; копію виписки із медичної карти ОСОБА_1 про те, що останній знаходиться на обслуговуванні в Центральній поліклініці МВС України та звертався з наступними епізодами: 17 січня 2024 року, 02, 08, 09, 21, 24 лютого 2024 року, 06, 7, 14, 22 березня 2024 року.

Однак, особи, які подали касаційну скаргу, не надавали будь-яких належних доказів отримання ними 22 січня 2024 року копії оскарженої ухвали (конверт та супровідний лист, довідка суду, копії матеріалів справи, тощо). Окрім того, ОСОБА_1 не обґрунтовував та не надавав доказів того, що загострення хвороб і подальше їх лікування об`єктивноперешкоджало йому подати касаційну скаргу у передбачені статтею 390 ЦПК України строки. Судом було зазначено, що надана виписка із медичної карти ОСОБА_1 свідчить лише про звернення останнього до лікарів, а саме: 17 січня 2024 року, 02, 08, 09, 21, 24 лютого 2024 року, 06, 7, 14, 22 березня 2024 року. Окрім цього, інший відповідач, яка підписала касаційну скаргу - ОСОБА_2 , не наводила підстав та не надавала будь-яких доказів поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Ухвалою Верховного Суду від 17 квітня 2024 року указані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнано неповажними, а касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для надання особам, які подали касаційну скаргу, права звернутися до суду касаційної інстанції зі заявою про поновлення строку на касаційне оскарження і навести інші підстави для поновлення строку, подавши відповідні докази.

У травні 2024 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 17 квітня 2024 року ОСОБА_1 , який згідно доданої до заяви копії довіреності від 09 квітня 2024 року та ураховуючи малозначність справи, також діє в інтересах ОСОБА_2 та є її представником, подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження. Заява мотивована тим, що:

на виконання вимог суду в частині підтвердження отримання 22 січня 2024 року копії оскарженої ухвали Київського апеляційного суду від 28 грудня 2023 року суду надаються копії конвертів та довідки про відстеження пересилання поштового відправлення;

також ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомляють у заяві, що є особами похилого віку, пенсіонерами, які мають хронічні захворювання і у зимово-весняний період їх хвороби загострюються, а при загостреннях хронічних захворювань і їх лікувань немає об`єктивної можливості підготовки та збору будь-яких матеріалів, у тому числі подачі касаційної скарги у строк;

окрім цього, ОСОБА_1 у лютому місяці 2024 року проходив курс лікування на денному стаціонарі у поліклініці, що підтверджується карткою хворого, а також часті відвідування лікарів, які надавали медичну допомогу ОСОБА_1 , неможливо покроково описати у виписці з медичної картки;

окрім цього, у зв`язку з ракетними обстрілами м. Києва ОСОБА_2 неодноразово залишала місце постійного проживання та вимушена була знаходитись в іншій місцевості;

у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2022 року у справі № 500/1912/22 зазначено, що протягом усього періоду дії воєнного стану, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду;

на офіційному сайті Ради суддів України було опубліковано рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, відповідно до яких рекомендовано виважено підходити до питань, пов`язаних з поверненням різного роду процесуальних документів, по можливості продовжувати їх щонайменше до закінчення воєнного стану;

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають, що зазначені причини є поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження.

До заяви додано: копії пенсійних посвідчень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ксерокопії конвертів про направлення Київським апеляційним судом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 копії ухвали з номерами штрихкодових ідентифікаторів № 91 та № 171 та довідок з сайту АТ «Укрпошта» щодо вручення указаних поштових відправлень 22 січня 2024 року; копію карти хворого денного стаціонару Центральної поліклініки МВС України та щоденника спостереження за хворим і виконання призначень із зазначенням про лікування ОСОБА_1 з 02 лютого 2024 року по 14 лютого 2024 року з діагнозом артеріальна гіпертензія; копію результатів огляду пацієнта ОСОБА_1 від 08 лютого 2024 року.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року). Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Аналіз наданих пояснень на обґрунтування пропуску строку звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою свідчить, що вказані підстави не можна вважати поважними з таких підстав.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Особи, які подали касаційну скаргу, у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження зазначили та надали відповідні докази про вручення їм оскарженого судового рішення 22 січня 2024 року. Таким чином, передбачений у частині другій статті 390 ЦПК України тридцятиденний строк днів з дня вручення судового рішення (з урахуванням вихідних днів) спливав 21 лютого 2024 року. Касаційна скарга подана 29 березня 2024 року.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

Можливість поновлення пропущеного процесуального строку пов`язана із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості (див., зокрема, пункти 74, 75 постанови Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2024 року в справі № 752/8449/20 (провадження № 61-15447св23)).

ОСОБА_2 не обґрунтовано та не надано жодних доказів того, чому вона була позбавлена можливості звернутися з касаційною скаргою у передбачений статтею 390 ЦПК України строк.

Посилання ОСОБА_2 на пенсійний вік, а також на те, що у зв`язку з ракетними обстрілами м. Києва вона неодноразово залишала місце постійного проживання та вимушена була знаходитись в іншій місцевості не є обґрунтованими. ОСОБА_2 не обґрунтовує яким чином її вік та виїзд в іншу місцевість унеможливив її звернення з касаційною скаргою у передбачений частиною другою статті 390 ЦПК України строк та не підтверджує наявність інших поважних причин для його поновлення.

Окрім цього, іншою особою, яка подала касаційну скаргу - ОСОБА_1 не обґрунтовано та не надано жодних доказів того, чому він був позбавлений можливості звернутися з касаційною скаргою у передбачений статтею 390 ЦПК України строк.

ОСОБА_1 не обґрунтовує як його вік, загострення хронічних хвороб, проходження курсу лікування на денному стаціонарі з 02 лютого 2024 року по 14 лютого 2024 року та часті відвідування лікарів об`єктивно перешкоджало йому подати касаційну скаргу у передбачений частиною другою статті 390 ЦПК України строк (з моменту отримання 22 січня 2024 року копії оскарженої ухвали та протягом 30 днів з дня її вручення, тобто до 21 лютого 2024 року), а також не підтверджує наявність інших поважних причин для його поновлення.

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадженя воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку (див., зокрема, пункт 58 постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 990/115/22).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 лютого 2023 року в справі №760/4516/20 (адміністративне провадження № К/990/31580/22) вказано, що; «64. При цьому, посилання позивача на опубліковані 02.03.2022 Радою суддів України рекомендації роботи судів в умовах воєнного стану, серед яких рекомендовано по можливості продовжувати різного роду строків щонайменше до закінчення воєнного стану, то це рішення має рекомендаційний характер і враховується судом у сукупності із іншими обставинами та доказами, які свідчать про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду».

Пропуск строку на касаційне оскарження внаслідок введення на території України воєнного стану особами, які подали касаційну скаргу, не обґрунтовано та не надано на підтвердження цьому жодних доказів. Тому аргументи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про неможливість своєчасного подання касаційної скарги в контексті описаних обставин, касаційний суд вважає необґрунтованими.

Окрім цього, аналіз судових рішень у справі № 760/9316/19, зокрема ухвали Київського апеляційного суду від 07 березня 2024 року свідчить, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до моменту подання касаційної скарги активно здійснювали процесуальні права, зокрема 04 березня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджує те, що особи, які подали касаційну скаргу, не були позбавленні можливості подати скаргу раніше 29 березня 2024 року.

Будь-яких інших поважних причин для поновлення строку на касаційне оскарження особами, які подали касаційну скаргу, не зазначено.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (MPP GOLUB v. UKRAINE, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до частини третьої статті 393, пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Таким чином, оскільки наведені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 28 грудня 2023 року підстави є неповажними, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 393, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 28 грудня 2023 року у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Інкомсервіс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков