Справа № 128/2635/22
УХВАЛА

06 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засідання Ружицькій І.В.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чернілевської Р.В.,

розглядаючи у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенка Володимира Борисовича, про визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Лукашенка В.Б., про визнання заповіту недійсним.

19.11.2024 предсавником позивача ОСОБА_3 адвокатом Чернілевською Р.В. через електронний суд надіслано до суду наступні клопотання: про виклик свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які проживають в російській федерації, м. санкт-петербург; здійснити огляд електронних доказів, а саме доказів щодо наявності у відповідачки російського громадянства, у приватного нотаріуса Лукашенка В.Б. російського громадянства, дослідивши інформацію з публічних джерел на зазначеними посиланнями; тимчасово вилучити оригінал нотаріального бланку заповіту від 05.05.2021 за №3139 та оригінали нотаріальних бланків двох договорів дарування від 05.05.2021 за №3140 та №3141, що підписані ОСОБА_6 або постановити ухвалу про призупинення підготовчого провадження у даній справі до того часу поки сторона відповідача не надасть оригінали вказаних документів для можливості в подальшому надати ці документи експертам.

В підготовчому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Чернілевська Р.В. подані нею клопотання підтримала за викладених в них обставин, просила їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Геращенко Т.В. в підготовче засідання не з`явилися, представником до суду надіслано заяву, в якій вона просила підготовче засідання проводити у її відсутність. З приводу поданих представником позивача клопотань, то заперечувала щодо їх задоволення, оскільки вважає їх безпідставними, необгрунтованими та такими, що фактично є лише діями, які затягують розгляд справи та спричиняють порушенню строків розгляду справи, а в першу чергу, підготовчому засіданню.

Третя особа - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. в підготовче засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява, в якій третя особи просить розгляд справи проводити у його відсутність.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши заявлені клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Щодо клопотання про про виклик свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд зазначає наступне.

Як зазначається у клопотанні, дані свідки проживають в м. санкт-перетбург, росія, без зазначення точної адреси їх проживання.

При цьому суд зазначає, що між Україною та росією у зв`язку із повномаштабним вторгненням було розірвано всі дипломатичні відносини та Законом України від 01.12.2022 № 2783-IX «Про вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року», який набув чинності 23.12.2022, вказано про вихід України з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року №240/94-ВР, та Протоколу до неї, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 3 березня 1998 року №140/98-ВР.

Отже, у суду відсутні правові механізми для виклику в якості свідків вказаних позивачем осіб до суду та їх допиту, а тому дане клопотання представника позивача задоволенню не підлягає.

Разом із тим, слід зазначити, що в разі, якщо стороною позивача самостійно буде забезпечено явку даних осіб до суду, судом буде розглянуто клопотання позивача про допит цих осіб як свідків.

Щодо клопотання представника позивача про огляд електронних доказів, а саме доказів щодо наявності у відповідачки російського громадянства, у приватного нотаріуса Лукашенка В.Б. російського громадянства, дослідивши інформацію з публічних джерел на зазначеними посиланнями, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 7 ст. 85 ЦПК України, письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Про дату, час і місце огляду доказів за їх місцезнаходженням повідомляються учасники справи. Неявка цих осіб не є перешкодою для проведення огляду. У порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.

Частинами 1-3 ст. 100 ЦПК України встановлено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Представником позивача не обґрунтовано необхідність огляду доказів за їх місцезнаходженням, а також не зазначено обставин, за яких позивач не мав можливості самостійно здійснити огляд веб-сайту з залученням відповідних спеціалістів та зафіксувати його.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, суд доходить висновку, що клопотання представника позивача про огляд електронних доказів задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання представника позивача про застосування заходів процесуального примусу або про призупинення підготовчого провадження у справі суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ч. 1 ст. 14 ЦПК України рішення (ухвала) суду є обов`язковим для виконання.

Згідно ч. 6 та ч. 7 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до вимог статті 143 ЦПК України, заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Статтею 144 ЦПК України визначено: заходами процесуального примусу є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.

Відповідно до ст. 146 ЦПК України у разі неподання письмових, речових чи електронних доказів, що витребувані судом, без поважних причин або без повідомлення причин їх неподання суд може постановити ухвалу про тимчасове вилучення цих доказів державним виконавцем для дослідження судом.

Зміст вказаної статті передбачає право, а не обов`язок суду застосувати заходи процесуального примусу.

Ухвала про тимчасове вилучення доказів для дослідження судом є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом (ч. 4 ст. 146 ЦПК України).

Так, судом встановлено, що ухвалою суду від 12.03.2024 задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвокат Чернілевської Р.В. про витребування у відповідачки ОСОБА_2 оригіналу заповіту від 05.05.2021, складеного спадкодавцем ОСОБА_6 , оригінали двох договорів дарування будинку та земельних ділянок від 05.05.2021.

Копію вказаної ухвали було направлено відповідачці ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем її проживання ( АДРЕСА_1 ) та її представнику адвокату Геращенко Т.В..

Відповідачка ОСОБА_2 копію ухвали суду від 12.03.2024 не отримала, поштова кореспонденція повернулася до суду із відміткою «адресат відсутній».

29.03.2024 представником відповідачки ОСОБА_2 адвокатом Геращенко Т.В. подано до суду письмові пояснення, в яких остання повідомляє, що відповідачка не має можливості виконати ухвалу суду, якою у неї витребувано докази, оскільки тимчасово перебуває на території російської федерації. Через повномаштабне вторгнення російської федерації на територію України відсутнє будь-яке поштове сполучення між країнами. За таких обставин відповідачка позбавлена можливості особисто або через представника надати суду витребовувані оригінали документів без об`єктивних побоювань щодо того, що ці документи будуть доставлені до суду. Особисто прибути до суду для пред`явлення документів відповідачка також не може через відсутність сполучення між країнами та через її побоювання за своє життя і здоров`я. Отже, за наявності об`єктивних обставин, які не залежать від волі відповідачки, просить не застосовувати до неї заходи процесуального примусу та визнати поважними причинами неподання доказів суду.

Як пояснила в судовому засіданні 12.03.2024 представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Геращенко Т.В., відповідачка на даний час перебуває в російській федерації та з об`єктивних причин не має можливості надати суду оригінали витребовуваних документів, які знаходяться у неї.

Підставою застосування такого заходу, як тимчасове вилучення доказів для дослідження судом, є протиправне перешкоджання здійсненню цивільного судочинства у формі неподання без поважних причин письмових чи речових доказів, що витребувані судом, та неповідомлення причин їх неподання. Тимчасове вилучення доказів для дослідження судом полягає у припиненні володіння і, як наслідок, користування й розпорядження особою, яка вчинила правопорушення, певною річчю або документом.

Таким чином, враховуючи те, що сторонами фактично не заперечується факт того, що оригінали заповіту і двох договорів дарування знаходиться у відповідачки ОСОБА_2 , тому, з`ясувавши конкретні причини, умови та обставини, через які не була виконана ухвала суду, суд вважає, що фактичне вилучення цих державним виконавцем є неможливим.

Враховуючи наведені обставини положення закону, поважні причини невиконання ухвали суду про витребування доказів, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для застосування до відповідачки ОСОБА_2 заходів процесуального примусу.

Відмова у застосуванні заходів процесуального примусу не звільняє відповідача від виконання обов`язків, встановлених ЦПК України.

Таким чином, з огляду на те, що клопотання представника позивача про застосування заходів процесуального примусу не підлягає задоволенню, суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі, враховуючи, що таке зупинення є правом суду та у випадку, прийняття ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом (п. 9 ч. 1 ст. 252 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 85, 91, 100, 143 ,144, 146, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотань представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Чернілевської Р.В. про виклик свідків, про огляд електронних доказів та про застосування заходів процесуального примусу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 06 грудня 2024 року.

Суддя Л.П. Шевчук