ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року м.Суми

Справа №574/5/24

Номер провадження 22-ц/816/849/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОПЛАЦ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Новика Максима Сергійовича

на ухвалу Буринського районного суду Сумської області від 10 січня 2024 року про відмову у забезпеченні позову, у складі судді Гук Т.Р., постановлену у м.Буринь, повний текст якої складено 10 січня 2024 року,

в с т а н о в и в :

04 січня 2024 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Новика М.С., звернулася до суду з позовом до ТОВ «АВТОПЛАЦ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним правочину та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Разом із позовною заявою представник ОСОБА_1 - адвокат Новик М.С. подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на спірний автомобіль марки Ford Fiesta 2007 року випуску, діючий державний номерний знак НОМЕР_1 (колишній державний номерний знак НОМЕР_2 ), VIN код НОМЕР_3 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту автомобіля може призвести до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки.

Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 10 січня 2024 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Новика М.С. про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Новик М.С., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, заяву про забезпечення позову задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відмовляючи у забезпеченні позову, суд першої інстанції не врахував існування реальної загрози невиконання або утруднення виконання рішення суду при задоволенні позову у майбутньому, не взяв до уваги, що до позовної заяви додавалась відповідь на адвокатський запит від 28.09.2023 року з якої вбачається, що на даний час спірний транспортний засіб зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3 . Вважає, що суд першої інстанції передчасно дійшов до висновку про неможливість задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Сторони належним чином повідомлені, проте в судове засідання не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову мотивована тим, що ні до позовної заяви, ні до заяви про забезпечення позову не надано жодних доказів того, що транспортний засіб, на який позивач просить накласти арешт, у встановленому законом порядку зареєстрований за ОСОБА_3 . При цьому, представником позивачки взагалі не обґрунтовано, яким чином невжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на спірний автомобіль, може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у даній справі, та що є необхідність саме в накладенні арешту на вказаний транспортний засіб. Суд вважав, що необхідність накладення арешту на спірний транспортний засіб є необґрунтованою і такий вид забезпечення позову є не співмірним із заявленими позовними вимогами в цій справі.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком з урахуванням наступного.

Відповідно до преамбули Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснено у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, за змістом вищезазначених норм закону, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «АВТОПЛАЦ», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якому просить:

- визнати недійсним договір комісії №8219/22/1/000543 від 17.02.2022 року укладеного між ТОВ «АВТОПЛАЦ» та нею;

- визнати недійсним договір купівлі продажу т/з №8219/22/000924 від 09.12.2022 року, укладеного між ТОВ «АВТОПЛАЦ» та ОСОБА_2 ;

- витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на її користь т/з марки Ford Fiesta 2007, року випуску, діючий державний номерний знак НОМЕР_1 (колишній державний номерний знак НОМЕР_2 , VIN код НОМЕР_3 .

Предметом позову, в межах якого розглядається заява про забезпечення позову, є вимоги майнового характеру, а саме витребування із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 транспортного засобу.

У відповіді на адвокатський запит від 28.09.2023 року зазначено, що згідно з даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів МВС станом на 27.09.2023 року транспортий засіб FORD FIESTA 2007 року випуску 27.01.2021 року було зареєстровано за ОСОБА_1 , 12.01.2023 в ТСЦ 3244 РСЦ МВС в Київській області перереєстровано на ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу укладеного у СГ №8219/22/000924 від 09.12.2022, 28.02.2023 перереєстровано на ОСОБА_3 . Копія відповіді додавалася до позовної заяви, проте суд помилково вважав, що стороною позивача не надано жодних доказів того, що транспортний засіб у встановленому законом порядку зареєстрований за ОСОБА_3 .

Місцевий суд неповно дослідив фактичні обставини справи та не врахував, що ОСОБА_3 який має доступ та може розпорядитися спірним майном може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав та інтересів позивача.

В даному випадку, враховуючи майновий характер спору у справі, суд першої інстанції мав дослідити, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав.

Таким чином, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що у цьому випадку співмірним, належним та ефективним заходом забезпечення позову є накладення арешту на автомобіль, що виключатиме можливість його відчуження на період розгляду справи в суді та винесення остаточного рішення у справі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, серед іншого, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала не може вважатись такою, що постановлена з додержанням норм процесуального закону, а тому підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України з постановленням нової ухвали про задоволення заяви представника ОСОБА_1 адвоката Новика М.С. про вжиття заходів забезпечення позову.

Питання про відшкодування судових витрат за апеляційний перегляд ухвали підлягає вирішенню судом першої інстанції по завершенню розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п. п. 3, 4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Новика Максима Сергійовича задовольнити.

Ухвалу Буринського районного суду Сумської області від 10 січня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову скасувати та прийняти постанову.

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Новика Максима Сергійовича про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки Ford Fiesta 2007 року випуску, діючий державний номерний знак НОМЕР_1 (колишній державний номерний знак НОМЕР_2 ), VIN код НОМЕР_3 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов