Справа № 462/4200/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Кирилюка А. І.,

за участю секретаря судового засідання Любінець В. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , Заінтересовані особи: ОСОБА_2 та Друга Львівська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту,

встановив:

Позовні вимоги.

ОСОБА_1 , 21.05.2024 року (вх. № 12153) звернулась у Залізничний районний суд м. Львова із письмовою заявою про встановлення юридичного факту, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована та проживала разом з нею на час смерті у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті у матері залишилось таке спадкове нерухоме майно: квартира площею 57,00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , яка була у спільній власності 4-ох мешканців - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , остання стала власницею його частки у квартирі, мати від цієї частки відмовилась в її користь. Після смерті матері, ОСОБА_1 у встановлений законом 6-ти місячний строк звернулась у Другу львівську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини та документами, які підтверджують мої родинні відносини з спадкодавцем. Від Другої львівської державної нотаріальної контори Демчишин Н. М. отримала письмову відповідь за № 960/02-14 від 07.09.2023 року, у якій було зазначено, що у матеріалах спадкової справи відомості, що підтверджують родинні стосунки не співпадають.

Рух справи в суді.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2024 року визначено головуючого суддю - Кирилюка А. І. (а.с. 25).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.05.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку окремого провадження. Призначено судове засідання у справі (а.с. 27-28).

Позиція сторін по справі.

Заявник будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Однак, 05.06.2024 року (вх. № 13269) від її уповноваженого представника - адвоката Масляного Ю. А. надійшла письмова заява, у які останній просить проводити розгляд дано справи за його відсутності та за відсутності заявника

Представник заінтересованої особи будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. Однак, 04.06.2024 року (вх. № 13211) скерував до суду копію спадкової справи № 138/2023 від 03.08.2023 року.

Заінтересована особа ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явилась.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд дійшов наступного висновку.

Так, згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви, тому за таких обставин суд вважає за можливе розглянути заяву у їх відсутність оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, зокрема те, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Положеннями ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Встановлені судом фактичні обставини справи.

Копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 видане Виконавчии комітетом Уманської сільської ради депутатів трудящихся Михайловського району Новосибірської області стверджується, що « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 » зареєстрували шлюб 30.09.1953 року, після укладення якого присвоєно прізвища: чоловіку - « ОСОБА_7 », дружині - « ОСОБА_7 » (а.с. 6-7).

Копією Свідоцтва про народження № НОМЕР_2 , актовий запис № 466 стверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_1 , батьками якої зазначено: ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (а.с. 8).

Згідно копією довідки про склад сім`ї та займані приміщення у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , видана ЖЕК 306 для приватизації цієї квартири, вбачається, що ОСОБА_4 основний квартиронаймач, ОСОБА_3 , дружина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , дочка, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).

Окрім цього, судом досліджено копію спадкової справи Другої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області № 138/2023 від 03.08.2023 року.

Мотиви прийняття рішення судом.

Згідно ст. 315 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

У постанові Великої Палати Верховного Суду № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) від 10.04.2019 року зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Висновки суду.

Суд звертає увагу на те, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (ч. 1 ст. 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, у рішенні «Bellet v. France» («Белле проти Франції») від 04.12.1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним із аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду висловленою у постанові у справі № 733/324/21 від 15.09.2021 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) від 10.04.2019 року зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, аналіз наведених доказів у їх сукупності дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки встановлення даного факту породжує для ОСОБА_1 правові наслідки.

Судові витрати по справі.

Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

З цих підстав, керуючись ст. 2, 4, 5, 13, 247, 259, 263-265, 293, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , Заінтересовані особи: ОСОБА_2 та Друга Львівська державна нотаріальна контора про встановлення юридичного факту - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо сторін у справі (учасники процесу):

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 );

Заінтересована особа: ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 );

Заінтересована особа: Друга Львівська державна нотаріальна контора (, адреса: м. Львів, вул. Ст. Бандери, 3).

Текст судового рішення складено 05.06.2024 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: