Справа № 159/1060/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Панасюк С. Л.
Провадження № 22-ц/802/384/24 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Савчук О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2024 року боржник ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеною скаргою.

Покликався на те, що 08 січня 2024 року він отримав копію постанови ВП № 51511076 від 25 жовтня 2023 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Вважає вказану постанову незаконною, оскільки вона була оформлена з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема в оскаржуваній постанові та супровідному листі до неї невірно вказана його адреса, постанова надіслана пізніше наступного робочого дня після її винесення, зазначена у постанові грошова сума, яка підлягає стягненню, є невірною. Також вказував, що постанову про відкриття виконавчого провадження він не отримував.

Враховуючи викладене, боржник ОСОБА_1 просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця Ковельського відділу ДВС у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Маточкіної І. А., щодо прийняття постанови ВП № 51511076 від 25 жовтня 2023 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та скасувати її як таку, що прийнята з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Вважаючи постановлену судом першої інстанції ухвалу незаконною і необґрунтованою, боржник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків зроблених судом обставинам справи, порушення норм процесуального права, просив оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити подану ним скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини даної справи і як наслідок постановив незаконну ухвалу.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Учасники справи, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, боржник ОСОБА_1 подав до апеляційного суду заяви про розгляд справи без його участі.

Колегія суддів, відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, оскільки їх неявка в судове засідання апеляційної інстанції не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги боржника ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана останнім постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника винесена державним виконавцем із дотриманням вимог чинного законодавства, яке регулює процес виконання судових рішень, підстави для визнання її незаконною та скасування відсутні.

Такий висновок суду першої інстанції є правильний.

З наведених в матеріалах справи письмових доказів встановлено, що Ковельським відділом ДВС у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції проводиться примусове виконання за виконавчим листом виданим Ковельським міськрайонним судом Волинської області 15 вересня 2015 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 311986 грн 21 коп.

24 червня 2016 року за заявою стягувача ПАТ КБ «Приватбанк» державним виконавцем за вказаним вище виконавчим листом, було відкрито виконавче провадження № 51511076 про що винесено постанову, копію якої надіслано боржнику ОСОБА_1 на адресу зазначену у виконавчому листі.

Також 24 травня 2016 року державний виконавець виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Крім того виконавчим органом 17 грудня 2020 року виносилась постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка направлялась роботодавцю ОСОБА_1 для виконання. Однак стягнення грошових коштів тимчасово було припинено у зв`язку із внесенням змін до Закону України «Про виконавче провадження» через введення в Україні воєнного стану. 03 травня 2023 року, після вступу в дію Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану» від 11 квітня 2023 року, звернення стягнення на заробітну плату за усіма борговими зобов`язаннями відновлено. У зв`язку із цим суб`єктом оскарження 25 жовтня 2023 року було повторно винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 та направлено його роботодавцю АТ «Укрпошта» для здійснення відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 20 % від розміру заробітної плати до виплати загальної суми боргу (заборгованість, військовий збір, витрати виконавчого провадження) 343364 грн 83 коп. Копія даної постанови в той же день направлялась державним виконавцем сторонам виконавчого провадження до відома, а роботодавцю боржника для виконання. Із відмітки наявної у супровідному листі про направлення постанови вбачається, що її копія була отримана боржником ОСОБА_1 08 січня 2024 року.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами (стаття 17 вказаного Закону).

Права та обов`язки державного виконавця визначені в статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої виконавець зобов`язаний здійснювати, зокрема заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Порядок звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника визначено статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до вимог якої, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертаються у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установ, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішення про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідну заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 28 цього Закону копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Відповідно до положень пунктів 6, 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02 квітня 2012 року, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови. До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Аналіз наведених правових норм та встановлених обставин справи, на думку колегії суддів, свідчить про те, що під час винесення оскаржуваної боржником ОСОБА_1 постанови дії державного виконавця були вчинені в межах повноважень та відповідали вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції відповідає вимогам закону і підстави для її скасування не вбачає.

Доводи апеляційної скарги не впливають на законність оскаржуваного судового рішення і є суб`єктивним тлумаченням боржником норм матеріального права.

Керуючись статтями 126, 368, 374, 375, 381, ч. 2 ст. 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді