Провадження № 2-о/932/288/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Рибкіна О.А.,

за участю секретаря Прусака А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції заявника.

Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа - ОСОБА_3 .

В обґрунтування вимог вказав, що ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_3 . ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , 7. ОСОБА_4 є дружиною ОСОБА_1 . За адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність. Однак протягом тривалого часу ОСОБА_3 систематично здійснює стосовно ОСОБА_1 фізичне, психологічне, економічне насильство.

Так, 29.10.2024 ОСОБА_3 прийшов до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 та пошкодив дверний замок, чим вчинив відносно ОСОБА_1 психологічне та економічне насильство.

31.10.2024 ОСОБА_3 намагався вивезти майно та меблі, які належать на праві спільної приватної власності заявнику ОСОБА_1 та його дружині ОСОБА_4 , чим вчинив відносно ОСОБА_1 психологічне та економічне насильство.

31.10.2024 після спілкуваннями з поліцейськими прийшов до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 та пошкодив дверний замок вхідної двері, чим вчинив відносно ОСОБА_1 психологічне та економічне насильство.

02.11.2024 ОСОБА_3 прийшов до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 та повторно пошкодив дверний замок, чим вчинив відносно ОСОБА_1 психологічне та економічне насильство.

06.11.2024 ОСОБА_3 прийшов до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 та повторно пошкодив дверний замок, чим вчинив відносно ОСОБА_1 психологічне та економічне насильство.

Таким чином, ОСОБА_3 тричі пошкоджував дверний замок вхідної двері за адресою: АДРЕСА_3 , щоб ОСОБА_1 не міг потрапити до приміщення, де він здійснює підприємницьку діяльність, він був вимушений тричі витрачати грошові кошти щоб полагодити дверний замок. Вважає зазначені дії насильством психологічного та економічного характеру, оскільки ОСОБА_3 без жодної правової підстави вчиняє дії насильницького характеру.

16.11.2024 о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_3 почав демонтувати торгове обладнання шляхом знімання товару з полиць, чим перешкоджав торгівлі у магазині за адресою: АДРЕСА_3 . По даному факту була викликана поліція та складена заява стосовно ОСОБА_3 . Отже, ОСОБА_3 знов вчинив відносно ОСОБА_1 насильство психологічного та економічного характеру.

27.11.2024 ОСОБА_3 почав здійснювати дії насильницького характеру за адресою: АДРЕСА_3 , а саме почав забирати собі речі, які належать на праві спільної приватної власності заявнику ОСОБА_1 та його дружині ОСОБА_4 . Згодом ОСОБА_3 починає застосовувати насильницькі дії відносно ОСОБА_1 , які виражаються у штовханні ОСОБА_1 та намаганні завдати удару в обличчя світильником. Також ОСОБА_3 погрожував ОСОБА_1 завданням тілесних ушкоджень. Таким чином, ОСОБА_3 вчинив відносно ОСОБА_1 фізичне, психологічне та економічне насильство.

28.11.2024 ОСОБА_3 продовжив вчиняти протиправні дії, а саме продовжив забирати речі ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_4 .

Підсумовуючи вищенаведене, можна прийти до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_3 систематично та умисно вчиняє фізичне, економічне та психологічне насильство відносно свого брата ОСОБА_1 . Погрожує застосуванням сили, намагається спричинити шкоду життю та здоров`ю заявника. Також постійно забирає меблі та товар, який йому не належить. Систематично пошкоджує замок вхідних дверей приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Все це підтверджується відеозаписами з камер відеоспостереження у приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому ОСОБА_3 в усному порядку заявляв ОСОБА_1 , що для того, щоб він перестав вчиняти фізичне, економічне та психологічне насильство, йому необхідне передати грошові кошти у сумі 120000 доларів США. Також внаслідок насильницьких дій кривдника - ОСОБА_3 ОСОБА_1 спричинена шкода здоров`ю, що підтверджується копією електронного направлення за № 9866-1379-3246-1180 від 28.11.2024 та призначенням лікарських засобів.

У зв`язку з цим просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме:

заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці перебування ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 протягом 6 місяців;

заборонити ОСОБА_3 протягом 6 місяців наближатися на 100 метрів до місця перебування ОСОБА_1 .

ІІ. Заяви (клопотання) та позиції учасників справи.

Заявник та його представник до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подавали.

Заінтересована особа до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подавала.

Відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

05.12.2024 ухвалою судді відкрите провадження у справі, призначено судовий розгляд справи на 13.00 годин 06.12.2024.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними братами.

ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, він перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , по 1/2 частці кожному.

На долучених до заяви відеозаписах зафіксовано: декілька випадків як якийсь чоловік підходить до дверей приміщення та намагається відчинити замок, чи можливо робить якісь інші дії з замком, при цьому що саме він робить із замком на відеозаписах не видно (відеозаписи, які датовані 31.10.2024 02.11.2024, 06.11.2024, 29.11.2024); на відеозапису датованому 27.11.2024 зафіксовано двоє чоловіків у приміщенні з електроосвітлювальними приладами, один із чоловіків бере світильник та йде по приміщенню, другий чоловік його зупиняє, після чого вони починають штовхатися; ще на двох відеозаписах датованих 27.11.2024 в тому ж приміщенні один з чоловіків носить речі по приміщенню, другий чоловік йому не заважає; на відеозапису датованому 28.11.2024 в тому ж приміщенні ті ж чоловіки знов штовхаються між собою; ще на одному відеозапису датованому 28.11.2024 зафіксовано як чоловік ходить по зазначеному приміщенню, після чого виходить з нього з рюкзаком; на відеозапису датованому 31.10.2024 двоє чоловіків в тому ж приміщенні сидять за столом та спілкуються за участю двох поліцейських, потім поліцейські уходять, після чого між чоловіками відбувається штовханина, на цьому відеозапису є звук, але він зовсім не відповідає відеозображенню.

Згідно електронного направлення № 9866-1379-3246-1180 від 28.11.2024 ОСОБА_1 з діагнозом «К86 Гіпертонія неускладнена» було направлено на одновимірне (М-режим) та двовимірне ультразвукове дослідження серця у реальному часі та 28.11.2024 призначені лікарські засоби.

V. Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює дані правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі за текстом Закон).

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 цього Закону домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Економічне насильство форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинні бути зазначені обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Закон визначає, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суд має встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Необхідність видачі обмежувального припису щодо ОСОБА_3 заявник аргументує вчиненням заінтересованою особою щодо нього психологічного, економічного і фізичного насильства, як зазначено у заяві.

В якості доказів вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства заявником надані відеозаписи з камер відеоспостереження.

Втім з наданих відеозаписів взагалі не вбачається вчинення фізичного, економічного чи психологічного насильства відносно заявника, як про те зазначає у заяві заявник.

Таким чином наданими заявником доказами не підтверджено вчинення щодо нього домашнього насильства з боку ОСОБА_3 . Будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства у відношенні заявника суду не надано.

При цьому суд не приймає посилання заявника на постанову Верховного Суду від 22.02.2023 у справі № 531/352/22 (провадження № 61-7349св22), в якій зазначено, що «доводи заінтересованої особи відносно того, що він не набув статусу «кривдника», оскільки не притягувався до відповідальності за вчинення домашнього насильства, попри наявні факти звернень до правоохоронних органів із заявами про вчинення насильства у сім`ї, зареєстрованих у Єдиному реєстрі досудових розслідувань (далі ЄРДР), не є обґрунтованими, оскільки сам по собі факт того, що особа не притягалась до юридичної відповідальності, не може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності інших об`єктивних даних, якими підтверджуються доводи заявника», оскільки ані фактів звернень заявника до правоохоронних органів із заявами про вчинення домашнього насильства щодо нього ОСОБА_3 , ані інших об`єктивних даних, якими підтверджуються доводи заявника, а саме вчинення щодо нього ОСОБА_3 домашнього насильства, судом не встановлено.

З огляду на відсутність будь-яких доказів того, що ОСОБА_3 наразі у будь-який спосіб переслідує заявника, погрожує йому або вчиняє інші насильницькі дії щодо нього, підстав для встановлення йому заборони перебування в місці перебування ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , а також заборони йому наближатися на 100 метрів до місця перебування ОСОБА_1 немає.

Крім того, судом встановлено, що приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві спільної часткової власності дружині заявника ОСОБА_4 та заінтересованій особі ОСОБА_3 , у зв`язку з чим також на ОСОБА_3 не може бути покладена заборона перебування у приміщенні, яке належить йому на праві власності, це порушило б його право власності і такий захід не може бути визнаний пропорційним та застосований судом.

Таким чином, враховуючи наведене, суд зазначає, що подана ОСОБА_1 заява не підтверджена належними, допустимими та достатніми доказами, тому задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст.4, 10, 12, 13, 76, 81, 259, 263-265, 268, 273, 3501-3506, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , про видачу обмежувального припису відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.А. Рибкін