РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 181/462/24

Провадження № 2/181/210/24

"05" червня 2024 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Літвінової Л.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Остапенко А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Межівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

До Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Межівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 2010 року по 2012 рік. Від цього шлюбу народилася дитина: донька ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2012 року (справа № 2-787/2011) шлюб було розірвано. Після розлучення дитина залишилася проживати з нею. За рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 01.04.2011 року (справа № 2-441/2011) з відповідача були стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.03.2011 року в особі матері - ОСОБА_1 . Донька ОСОБА_3 перебуває на її утриманні та проживає разом з нею. Відповідач є батьком дитини, але не бере участі у вихованні дитини, не провідує доньку, не цікавиться здоров`ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину. Згідно довідки з відділу Петропавлівського державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області за № 33405 від 21.03.2024 року у відповідача є заборгованість по сплаті аліментів згідно виконавчого листа № 2-441/2011 виданим 01.04.2011 року Межівським районним судом Дніпропетровської області у розмірі: 215 335,35 гривень. Згідно Інформації з Єдиного реєстру боржників станом на 03.04.2024 року - відповідач є боржником. (виконавче провадження № 73191702). Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Межівської селищної ради надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківський прав ОСОБА_2 , як такого, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 .

Позивач просить суд позбавити громадянина України ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав стосовно його неповнолітньої доньки громадянки України - ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в Книзі реєстрації народжень 2010 року листопада місяця 17 числа складено відповідний актовий запис за № 77; стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2024 року провадження у справі було відкрито, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, та розпочато підготовче провадження.

Позивача у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову наполягає та прохає його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав.

Представник третьої особи, Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Межівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 2010 року по 2012 рік. Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 10 квітня 2012 року (справа № 2-787/2011) шлюб було розірвано.

Від цього шлюбу народилася дитина: донька ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 17 листопада 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області.

Як вбачається із досліджених у судовому засіданні витягів з реєстру територіальних громад, донька ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .

За рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 01.04.2011 року (справа № 2-441/2011) з ОСОБА_2 були стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.03.2011 року в особі матері - ОСОБА_1 .

Згідно Інформації з Єдиного реєстру боржників станом на 03.04.2024 року - ОСОБА_2 є боржником. (виконавче провадження № 73191702) та відповідно до довідки з відділу Петропавлівського державної виконавчої служби Синельниківського району Дніпропетровської області за № 33405 від 21.03.2024 року у відповідача є заборгованість по сплаті аліментів згідно виконавчого листа № 2-441/2011 виданого 01.04.2011 року Межівським районним судом Дніпропетровської області у розмірі: 215 335,35 гривень.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не провідує доньку, не цікавиться здоров`ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину, що підтверджується характеристикою з місця роботи на ОСОБА_1 , довідкою від 21.03.2024, характеристикою ОСОБА_3 .

Згідно довідки виданої ФОП « ОСОБА_5 » ОСОБА_3 знаходиться на «Д» обліку з діагнозом сколіоз грудного відділу хребта. Соматично здорова.

Відповідно до медичних довідок ОСОБА_1 за психіатричною та наркологічною допомогою в лікувальну установу не зверталася.

Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у відношенні до ОСОБА_3 , розглянуто органом опіки і піклування та відповідно до висновку з метою забезпечення захисту прав, свобод та законних інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (13 повних років) як такого, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Рішенням виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області №89 від 07 березня 2024 року було затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , як такого, що ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо його малолітньої дитини ОСОБА_3 .

У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Встановлено, що обов`язки передбачені ст.150 Сімейного кодексу України щодо виховання та розвитку дитини відповідачем не виконуються.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п.15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ст.169 СК України мати, батьки, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи, що відповідач визнає позовні вимоги та прохає їх задовольнити, суд погоджується із висновком, щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки такий висновок вмотивований, містить обґрунтування доцільності такого рішення з точки зору позитивного впливу на малолітню дитину відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню і як наслідок необхідно застосувати до відповідача на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України крайній захід - позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються - на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.19, 164, 166 СК України, ст.ст.2, 4, 81, 82, 96, 141, 142, 206, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280, 284, 289 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ), до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП невідомий), третя особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Межівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області (місце знаходження вул. Грушевського, буд.9, с-ще. Межова, Синельниківський район, Дніпропетровська область, ) про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити громадянина України ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки, громадянки України - ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , судовий збір у сумі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 05 червня 2024 року.

Суддя: Л. Ф. Літвінова