Справа № 523/271/24
Провадження №2/523/524/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючої судді: Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання Іванченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 17 в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу № 523/271/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Траффік» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди за завданні збитки на праві зворотної вимоги (регресу),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Траффік» в особі представника М.Тодорова звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди за завданні збитки на праві зворотної вимоги (регресу), яким просить стягнути з відповідача суму в рахунок відшкодування за завдані збитки у розмірі 6145,00 грн, а також понесені судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач вказує на те, що ОСОБА_1 на момент скоєння ДТП перебував в трудових відносинах з ТОВ «ТРАФФІК» відповідно до наказу № 110 від 25 вересня 2017 року та прийнято на роботу за посадою водій-експедитор від 26 вересня 2017 року, про що свідчить трудовий договір. З даним співробітником при працевлаштуванні було проведено роз`яснення щодо трудових обов`язків, ознайомлено з посадовою інструкцією та складено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 26 вересня 2017 року.

22 вересня 2022 року в АДРЕСА_1 водій-експедитор ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ГАЗ 3302 державний номер НОМЕР_1 , що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ТОВ «ТРАФФІК», допустив зіткнення із автомобілем марки MAZDA 3 державний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 .

Після чого, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, транспортний засіб марки MAZDA 3 державний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, тілесні пошкодження ніхто не отримав.

За даним фактом були проінформовані органи правопорядку потерпілою стороною та на місці вчинення дорожньо-транспортної пригоди був складений протокол серії ААД № 360273 від 23.09.2022 року про адміністративне правопорушення, за кваліфікуючою ознакою статті 122-4 КУпАП: «Залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні» та «Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна» відповідно.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси справа №523/12701/22, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП та накладено стягнення: у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень та судового збору у розмірі 496,20 грн. (чотириста дев`яносто шість гривень 20 копійок).

Цивільно-правова відповідальність забезпеченого транспортного засобу марки ГАЗ 3302 державний номер НОМЕР_1 застрахована у страховій компанії ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів за № ЕР-206551651 від 28.10.2021 року (строк дії полісу: 05.11.2021-04.11.2022 рр.).

До страхової компанії ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із заявою про факт настання страхового випадку звернулася потерпіла особа ОСОБА_2 , власник пошкодженого транспортного засобу марки MAZDA 3 державний номер НОМЕР_2 .

Страхова компанія ПрАТ СК «ПЗУ Україна» оцінивши збитки заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, здійснила виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи ОСОБА_2 в розмірі 6 145, 00 грн., та за запитом ТОВ «Траффік» надала підтвердження щодо вище зазначених виплат.

Перебуваючи в трудових відносинах з ТОВ «Траффік» та керуючи у службових справах транспортним засобом марки ГАЗ 3302 державний номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 не повідомив своє керівництво про вчинення дорожньо-транспортної пригоди від 22 вересня 2022 року з пошкодженням транспортного засобу потерпілої сторони. Тим самим, навмисно приховавши факт скоєння дорожньо-транспортної пригоди за його участі.

В результаті винних дій працівника ОСОБА_1 , призвело ПрАТ СК «ПЗУ Україна» до вимушених заходів відповідно до Закону України ОСЦПВВНТЗ, звернутися з претензією до страхувальника ТОВ «Траффік».

В свою чергу, ТОВ «Траффік» претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу повністю задовільнило, про що свідчить платіжна інструкція № 5460 від 27 грудня 2023 року на суму 6 145,00.

Отже сторона позивача вважає, що ТОВ «Траффік», яке повністю відшкодувало шкоду, завдану з вини її працівника при виконанні ним своїх трудових обов`язків, має право зворотної вимоги (регресу) до цього працівника в розмірі виплаченого відшкодування.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2024 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заперечень (відзиву) на позовну заяву.

Представник позивача Стойкова Т.І. в судове засідання надала заяву, в якій просила розглядати справи у її відсутність, не заперечувала проти надання відповідачку розстрочки виконання судового рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій також просив надати йому розстрочку виконання судового рішення строком на один рік, у зв`язку із важким матеріальним становищем. В підтвердження тяжкого матеріального стану надав довідку про доходи №6258 2624 5376 1278, згідно якої він щомісячно отримує пенсію у розмірі 2725,00 грн., інших доходів не має.

Згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на момент скоєння ДТП перебував в трудових відносинах з ТОВ «Траффік,» що підтверджується наказом № 110 від 25 вересня 2017 року про прийняття на роботу за посадою водій-експедитор від 26 вересня 2017 року, та трудовим договором від 26 вересня 2017 року.

Відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, укладеного 26 вересня 2017 року між ТОВ «Траффік» та ОСОБА_1 , вбачається що за умовами робітник, який займає посаду - водій- експедитор, безпосередньо пов`язану із зберіганням, відпуском, перевезенням або застосуванням в процесі виробництва переданих йому цінностей, приймає на себе повну матеріальну відповідальність по забезпеченню збереження ввірених йому підприємством матеріальних цінностей. Згідно розділу 4 посадової інструкції, водія автотранспортних засобів у випадку незабезпечення збереження транспортного засобу, наданих для перевезення товарно - матеріальних цінностей та/або грошових коштів, знищення, пошкодження, псування з вини робітника товарно-матеріальних цінностей, водій автотранспортних засобів несе відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

22 вересня 2022 року в м. Одесі по вул. Варненська, 16/1 водій-експедитор ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки ГАЗ 3302 державний номер НОМЕР_1 , що належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ТОВ «Траффік », допустив зіткнення із автомобілем марки MAZDA 3 державний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 .

Після чого, будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п.п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки MAZDA 3 державний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси справа №523/12702/22, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси справа №523/12701/22, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність забезпеченого транспортного засобу марки ГАЗ 3302 державний номер НОМЕР_1 застрахована у страховій компанії ПрАТ СК «ПЗУ Україна» що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів за № ЕР-206551651 від 28.10.2021 року (строк дії полісу: 05.11.2021-04.11.2022 рр.).

До страхової компанії ПрАТ СК «ПЗУ Україна» із заявою про факт настання страхового випадку звернулася потерпіла особа ОСОБА_2 , власник пошкодженого транспортного засобу марки MAZDA З державний номер НОМЕР_2 .

Страхова компанія ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відповідно до страхового акту № 22577/1, оцінивши збитки, заподіяні в наслідок дорожньо-транспортної пригоди здійснила виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи ОСОБА_2 в розмірі 6 145, 00 грн. про що свідчить Платіжна інструкція № 00084479 від 27 жовтня 2022р.

Згідно приписів п. 38.1.1. ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

21.11.2023 року, на адресу ТОВ «ТРАФФІК» від ПрАТ СК «ПЗУ Україна»надійшла регресна вимога № 27866/22577/1 на суму 6145,00грн.

ТОВ «Траффік» претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу повністю задовільнило, про що свідчить платіжна інструкція № 5460 від 27 грудня 2023 року на суму 6 145,00.

Згідно приписівч.1ст.1172ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

З роз`яснень, які містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" від 29.12.1992 року №14, слідує, що право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього часу обчислюється строк на пред`явлення позову.

Згідно ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

Відповідно до ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Згідно зі ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли:

1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей;

2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами;

3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку;

4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані;

5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування;

6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків;

7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків;

8) службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу;

9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством;

10) шкоди завдано недостачею, знищенням або пошкодженням обладнання та засобів, наданих у користування працівнику для виконання роботи за трудовим договором про дистанційну роботу або про надомну роботу. У разі звільнення працівника та неповернення наданих йому у користування обладнання та засобів з нього може бути стягнута балансова вартість такого обладнання у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 29.12.1992р. «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», у відповідності зі ст.130 КЗпП відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації.

Статтею 135-1 КЗпП України встановлено, що письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно приписів до ст.ст. 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, з відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати, за завдані збитки в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 6145,00 грн., а також сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Разом із цим, відповідач просив розстрочити виконання рішення суду на 1 (один) рік, оскільки на момент розгляду справи перебуває в скрутному матеріальному становищі, тому сплатити всю суму заборгованості відповідач одним платежем не зможе.

Згідно ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Враховуючи тяжке матеріальне становище відповідача, в підтвердження чого він надав довідку про доходи №6258 2624 5376 1278, згідно якої він щомісячно отримує пенсію у розмірі 2725,00 грн., інших доходів не має, відсутність заперечень з приводу розстрочки представника позивача, суд уважає за доцільне розстрочити виконання рішення суду зі стягнення загальної суми боргу та судового збору на 12 (дванадцять) місяців зі сплатою щомісячних платежів у розмірі 735,75 грн.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 263, 265, 273, 279, 280 282 ЦПК України, ст.ст. 1172, 1191 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну товариства з обмеженою відповідальністю «Траффік» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди за завданні збитки на праві зворотної вимоги ( регресу) задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 )на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Траффік» (код за , місце знаходження: 65005, м. Одеса, вул. Середня. 83-В) витрати за завдані збитки в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 6145 (шість тисяч сто сорок п`ять) грн, 00 коп.

Розстрочити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) виконання рішення терміном на 12 (дванадцять) місяців шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 735 (сімсот тридцять п`ять) гривень 75 копійок кожного місяця на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Траффік».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 27.05.2024р.

Суддя К.О. Далеко