Справа №:755/8928/24
Провадження №: 2-о/755/380/24
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

"30" травня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м. Києва 27.05.2024 за підсудністю надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення, яка 27.05.2024 передана у провадження судді Катющенко В.П. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Згідно заявлених вимог заявник просить суд: встановити факт здійснення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійного догляду за батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - особою, яка потребує постійного стороннього догляду на непрофесійній основі.

Заява мотивована тим, що він мешкає разом зі своїм батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом другої групи, особою похилою віку та в нього дуже погіршився стан здоров`я, внаслідок чого він фактично його утримує та здійснює за ним догляд. Внаслідок погіршення здоров`я його батька, заявник звернувся до КНП «Консультативно-діагностичного центру Дніпровського району м. Києва», яким після огляду, складено висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я та надано відповідну довідку від 12.04.2024 за № 10-450 про те, що його батько потребує постійного стороннього догляду від фізичної особи на непрофесійній основі. У подальшому останній звернувся до УСЗН Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації для встановлення догляду за своїм батьком на непрофесійній, однак рішенням УСЗН Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 22.04.2024 йому було відмовлено у встановлені догляду за моїм батьком на непрофесійній основі та в державній соціальній допомозі, мотивуючи тим, що він нібито не потребує стороннього догляду та порадили звернутися до суду. Вказане рішення органу соціального захисту населення фіксує відсутність визначених законом підстав для призначення заявнику компенсації за догляд (на момент його прийняття), проте не спростовує факту здійснення заявником постійного догляду за батьком, який дійсно потребує догляду на підставі висновку лікарсько- консультативної комісії закладу охорони здоров`я. Вважає, що встановлення такого факту буде ефективним способом усунення перешкод для реалізації права заявника на догляд за своїм батьком на непрофесійній основі у зв`язку з погіршенням станом його здоров`я.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, доходжу наступного.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч. 3 ст. 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Частиною першою ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно ч. 2 ст. ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

У той же час, в порушення п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України, заявником не вказано мету встановлення факту, що має юридичне значення, за наведених останнім у заяві обставин, що підлягає уточненню.

За вимог п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України, у заяві повинні бути зазначені причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, однак з поданої до суду заяви не вбачається причин неможливості одержання документу, про який зазначає заявник.

Так, доводи заявника щодо відмови Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації у видачі документів суперечать відомостям, викладеним в листі від 22.04.2024. Зазначеним листом повідомлено заявника про те, що з метою прийняття правомірного рішення існує перелік документів, які слід подати для проведення обстеження, оскільки такі документи останнім надано не було, відтак відсутні правові підстави для здійснення обстеження, що суперечить доводам заяви, що підлягає усуненню заявником.

При цьому, суд звертає увагу заявника на те, що у разі незгоди із прийнятим рішенням, останнє може бути оскаржено в порядку визначеному КАС України.

Згідно ч.2 ст. 318 ЦПК України, до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Згідно з ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Разом із цим, матеріали заяви не містять будь-яких доказів на підтвердження доводів заяви, оскільки наявність відомостей про зареєстроване місце проживання заявника та його батька не є доказами здійснення постійного догляду, що підлягає усуненню.

З огляду на викладене, заявнику необхідно усунути недоліки, визначені у редакції даної ухвали, що у сукупності надасть змогу суду прийняти зазначену заяву до провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суддя доходить висновку про необхідність залишення заяви без руху та надати строк заявнику для усунення зазначених в ухвалі недоліків, оскільки заява не відповідає вимогам процесуального закону.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 185 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Надати можливість заявнику виправити недоліки в строк не більше ніж десять днів з дня отримання заявником ухвали, про що у вказаний термін надати суду документальні підтвердження.

Попередити, що у випадку не виконання вимог цієї ухвали, заява буде вважатися неподаною та підлягає поверненню.

Суддя: