СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/409/24
Провадження № 2/306/333/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю: секретаря судового засідання Стеблей А.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом ОСОБА_1 до Полянської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що її батько ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Вказаний будинок належав останньому на підставі свідоцтва на забудову садиби № 6 від 19.10.1985 року. Після смерті батька залишилося спадкове майно у виді спірного житлового будинку. Звернувшись до ДНК про відкриття спадкової справи, їй було повідомлено, що оформити свідоцтво про спадщину вона не може, так як у її покійного батька були відсутні правовстановлюючі документи на згаданий будинок. Вважає, що вона спадщину прийняла, так як на момент смерті батька проживала у спірному будинку та на даний час являється головою даного дворогосподарства. Її брат ОСОБА_2 , який прописаний в даному житловому будинку не заперечує проти визнання за нею права власності в порядку спадкування після смерті батька. Тому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. (а.с.33).

Представник Полянської сільської ради подав клопотання про розгляд справи у його відсутності за наявними у матеріалах справи документами (а.с.30).

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечує (а.с.32,36).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «EASYCON» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне.

Відповідно до свідоцтва № НОМЕР_1 на забудову садиби в сільських населених пунктах, ОСОБА_3 надано дозвіл на забудову земельної ділянки в с. Сусково, Мукачівського району, Закарпатської області, на старому місці, відповідно до рішення сільської ради народних депутатів №б/н від 19.10.1985 року. Забудова ділянки дозволена рішенням виконкому Свалявської районної ради народних депутатів від 13.11.1985 року №257 (а.с.15,16).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 09.03.2006 року, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 06 від 09.03.2006 року, місце реєстрації Сусківська сільська рада Свалявського району, Закарпатської області (а.с.12).

Як убачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 03.12.2003 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 36 (а.с. 4).

Із доданих до цивільної справи матеріалів встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 16.11.2002 року заявниця змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (а.с.5,8).

Як убачається з довідки № 48 від 18.01.2024 року, виданої Полянською сільською радою, про те, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , разом з ним були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дочка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 син та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 онука (а.с.19).

На житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , виготовлено технічний паспорт, інвентаризаційна справа №2072/2024, такий складається з «А» - житловий будинок, «Б» - господарська будівля, №1-2 огорожа. Його вартість, згідно довідки ФОП ОСОБА_7 від 17.01.2024 року, становить 109 103 грн. (а.с.9-13,20).

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20).

Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

За приписами п. 9 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Згідно з нормою ст. 319 цього кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити з своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, виконуючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону й порушувати права інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановленим законом.

Ст. 321 ЦК України закріплений принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції, відповідно до ч.4 якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду з захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути ... в т.ч. припинення дії, яка порушує право.

За правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За приписами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З огляду на вищевикладене позов є обгрунтованим.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 81, 200, 258, 263, 265, 273, 353 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1268 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Полянської сільської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканкою, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 право власності на житловий будинок літера «А», господарська будівля літера «Б» та огорожу №1-2 за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець

04.06.2024 року