ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-з/753/276/24
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"04" грудня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі судді Котенко Р. В., розглянувши заяву представника заявника адвоката Віданової Олени Василівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення попередньої оплати за товар

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва звернулась представник позивача ОСОБА_1 адвокат Віданова Олена Василівна із позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення попередньої оплати за товар.

Позовну заяву мотивувала тим, що на початку 2024 року між позивачем та відповідачем в усному порядку був укладений договір поставки товару - безпілотних літальних апаратів типу камікадзе «Конкорд-3» (далі - товар) на умовах попередньої оплати. Позивач здійснив на розрахунковий рахунок відповідача декількома платежами попередню оплату за товар у загальній сумі 794 649,99 грн. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання з поставки товару не виконала та частково повернула позивачу грошові кошти у загальній сумі 279 000,00 грн. Залишок у розмірі 515 649,99 грн відповідачем позивачу станом на день подання позову до суду не повернуто, товар не поставлений. З огляду на зазначене, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за непоставлену продукцію у розмірі 515 649,99 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Котенко Р.В.

28 листопада 2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Віданової Олени Василівни надійшла заява про забезпечення позову, у якій вона просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), що знаходяться на будь-яких її рахунках (відкритих як на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 , так і фізичну особу ОСОБА_2 ), відкритих у банківських установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали про забезпечення позову, в тому числі на рахунку НОМЕР_2 , відкритому в Акціонерному товаристві «Універсал Банк», у межах заявленої до стягнення суми позовних вимог у сумі - 515 649,99 грн, а також шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Представник заявника вказує, що обрані види забезпечення позову узгоджуються і є співмірними із заявленими позовними вимогами, необхідність їх застосування викликана тим, що відповідач добровільно протягом одинадцяти місяців не виконує взяті на себе зобов`язання. При цьому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.11.2024 заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Котенко Р.В.

Вивчивши матеріали поданої заяви, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Тобто, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для ефективного захисту прав або інтересів позивача.

При цьому, відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Види забезпечення позову визначені частиною першою статті 150 ЦПК України. Зокрема, згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність заходів забезпечення позову передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) виснувала, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Тому суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Проаналізувавши доводи представника ОСОБА_1 адвоката Віданової Олени Василівни щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову та дослідивши подані до суду докази, суд дійшов переконання, що між сторонами дійсно виник спір щодо невиконання відповідачем свого зобов`язання з поставки товару та неповернення позивачу попередньої оплати за непоставлений товар, та що заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову (накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах суми позовних вимог) та предметом позовних вимог, а саме стягнення з відповідача на користь позивача суму заборгованості за непоставлену продукцію у розмірі 515 649,99 грн.

Так, відповідно до квитанції № ВКВ7-Р27Р-64С1-С5СР від 12.01.2024 позивачем перераховано на банківський рахунок відповідача 210 000, грн. з призначенням платежу - за дрони по рахунку.

Відповідно до квитанції № С67Р-А66Е-РМ92-022С від 19.01.2024 позивачем перераховано на банківський рахунок відповідача 493 299,99, грн з призначенням платежу - за дрони по рахунку 3 від 19.01.2024.

Відповідно до квитанції № ЕХ25-46ЕС-А25М-191Х від 02.02.2024 позивачем перераховано на банківський рахунок відповідача 91 350, грн з призначенням платежу - за дрони по рахунку 5 від 02.02.2024.

Загальний розмір сплачених позивачем відповідачу коштів складає 794 649,99 грн.

27.03.2024 відповідачка перерахувала позивачу 98 000,00 грн та 35 000,00 грн.

15.04.2024 відповідачка перерахувала позивачу 47 000,00 грн.

18.04.2024 відповідачка перерахувала позивачу 50 000,00 грн.

19.04.2024 відповідачка перерахувала позивачу 49 000,00 грн.

Загальна сума перерахованих відповідачем позивачу грошових коштів складає 279 000,00 грн.

Отже, враховуючи, що товар позивачу відповідачем поставлений не був, залишок грошових коштів, що має повернути відповідач позивачу складає 515 649,99 грн.

Оцінюючи надані представником заявника докази на підтвердження доводів та вимог заяви про забезпечення позову, суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові КГС ВС від 11 грудня 2023 року у справі № 904/1934/23, відповідно до якої Верховний Суд звертає увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Отже, дослідивши надані представником заявника докази, суд дійшов переконання про доведеність доводів адвоката Віданової О. В., що невжиття заходів забезпечення позову, а саме не накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах суми позовних вимог, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, зокрема, через те, що відповідачка може вільно, у будь-який час вільно розпорядитися належними їй грошовими коштами.

Суд зауважує, що накладення арешту на грошові кошти до вирішення спору по суті, не призведе до суттєвого обмеження прав відповідача, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача, а також буде належним чином забезпечувати (у випадку задоволення позову) виконання судового рішення в майбутньому.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд враховує наявність зв`язку між арештом грошових коштів та предметом позову, а також співмірність таких заходів, зокрема те, що арешт грошових коштів накладається у межах позовних вимог, при цьому арешт грошових коштів не є позбавленням права власності та не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки носить тимчасовий характер.

Разом з цим, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги представника позивача про накладення арешту на належну відповідачу квартиру АДРЕСА_1 .

Так, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстр Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкті від 27.11.2024 № 405684908 вбачається, що зазначена квартира належіть відповідачці ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві приватної спільної сумісної власності.

Отже, зважаючи на те, що частка відповідачки у квартирі не виділена, накладення арешту на всю квартиру, по-перше, порушуватиме права інших співвласників квартири, які не є учасниками справи, по-друге, буде неспівмірним з позовними вимогами.

На підставі викладеного та беручи до уваги те, що обраний представником позивача спосіб забезпечення позову - арешт грошових коштів відповідача у межах суми позовних вимог, не спричинить не відновлюваної шкоди відповідачу, а також відсутність обставин визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України, суд доходить висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи та доводи представника позивача, викладені у заяві про забезпечення позову, з`ясувавши обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати представник позивача, позовним вимогам, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає за необхідне для забезпечення позовних вимог позивача частково задовольнити заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти, які належать відповідачу та знаходяться на будь-яких її рахунках (відкритих як на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 , так і фізичну особу ОСОБА_2 ), відкритих у банківських установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали про забезпечення позову, в тому числі на рахунку НОМЕР_2 , відкритому в Акціонерному товаристві «Універсал Банк», у межах заявленої до стягнення суми позовних вимог у сумі - 515 649,99 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника заявника адвоката Віданової Олени Василівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення попередньої оплати за товар - задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), що знаходяться на будь-яких її рахунках (відкритих як на фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 , так і фізичну особу ОСОБА_2 ), відкритих у банківських установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали про забезпечення позову, в тому числі на рахунку НОМЕР_2 , відкритому в Акціонерному товаристві «Універсал Банк», у межах заявленої до стягнення суми позовних вимог у сумі - 515 649,99 грн.

В іншій частині заяви - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред`явлення до виконання ухвали - три роки.

Заявник (позивач): ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 .

Суддя Р. В. Котенко