Справа № 308/1130/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 травня 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого Собослой Г.Г.

суддів Кожух О.А. Джуга С.Д.

з участю секретаря Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою «Закарпаттяобленерго» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 08 червня 2022 року у справі №308/1130/21 (головуючий Деметрадзе Т.Р.)

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2021 року «Закарпаттяобленерго» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію, мотивуючи тим, що позивачем за адресою відповідача було відкрито особовий рахунок на ім`я ОСОБА_1 , підключено до своєї електромережі електроустановку ( помешкання) за адресою: Ужгородський район село Велика Добронь вулиця Інтернаціональна 16, до якої безперебійно постачалася електрична енергія, щомісячно відправлялися квитанції на оплату спожитої електричної енергії і відповідачка була споживачем поставленої їй електричної енергії.

Позивач зазначає, що факт відкриття особового рахунку та постачання електричної енергії вважається укладенням договору на умовах передбачених Законом України Про електроенергетику.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.58 Закону України Про житлово-комунальні послуги та п.5.5.5 ПРРЕЕ споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані послуги відповідно до укладених договорів.

Однак відповідач належним чином не виконує обов`язок здійснювати оплату за даними послуги, у зв`язку з чим станом на 22 січня 2021 року у неї виникла заборгованість у розмірі 4293.06 грн, а також 695.62 грн сума інфляційних витрат та 381.86 грн 3% річних на залишок заборгованості.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у вищевказаному розмірі а також 2270 грн.суми сплаченого судового збору.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 08 червня 2022 року позовну заяву Закарпаттяобленерго залишено без задоволення.

Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції «Закарпаттяобленерго» подало апеляційну скаргу в якій ставиться питання про скасування рішення суду як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні ,так як відповідач протягом періоду виникнення заборгованості проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тобто споживання електроенергії за період з грудня 2017 року до жовтня 2018 року здійснювалося саме ОСОБА_1 , яка мала укладений із позивачем договір про користування електричною енергією. Суд першої інстанції не зумів належним чином дослідити наявні у справі докази та підтвердження обставин споживання відповідачем електричної енергії за період виникнення заборгованості, внаслідок чого допустив порушення норм статті 89 ЦПК України.

Перевіривши матеріали справи судова колегія вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Від представника Закарпаттяобленерго адвоката Чекан В.В. на адресу Закарпатського апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності і просить рішення скасувати,та задовольнити заявлені ними позовні вимоги та вирішити питання про розподіл судових витрат, а ОСОБА_1 на неодноразові виклики у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилася, про дату час і місце розгляду справи належним чином повідомлялася, і їх неявка не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України.

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, Законом України Про житлово-комунальні послуги, Законом України Про ринок електричної енергії, Правилами роздрібного ринку електричної енергії , затверджених постановою Національної комісії ,що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року за № 312.

Згідно ч.ч. 1,3 статті 714 ЦК України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона ( постачальник) зобов`язується надавати другій стороні ( споживачеві, абонентові) електричні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач ( абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбачуваного договором режиму її використання а також забезпечити бережну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Встановлено що ПрАТ«Закарпаттяобленерго» відкрило ОСОБА_2 особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я останньої, підключило помешкання до електромережі за адресою: АДРЕСА_1 до якої безперебійно постачалося електрична енергія і відправлялися квитанції на оплату спожитої електричної енергії.

Встановлено що Закарпаттяобленерго як постачальник електричної енергії свої зобов`язання виконало у повному обсязі, та надавало послуги з постачання електричної енергії.

При постановленні рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд у рішенні зазначив, що з наявних матеріалів справи не вбачається що відповідач проживала та здійснювала споживання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 після січня 2019 року.

Судова колегія не може погодитися із висновком суду першої інстанції із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається що відповідачка проживала в період з грудня 2017 року по січень 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 і довідкою № 05 від 19.01.2021 року стверджується, що заборгованість яка стягується в рамках цивільної справи № 308/ 1130/21 виникла за період з грудня 2017 року до жовтня 2018 року

Оскільки відповідач здійснював споживання електричної енергії за вищевказаною адресою протягом періоду виникнення заборгованості та мав укладений споживачем договір про користування електричною енергією, який не розірваний, і у відповідача наявний обов`язок оплатити спожиту електричну енергію у відповідності до ч.1 ст. 525 ЦК України, ч.2. 4 ст. 26 Закону України Про електроенергетику, п.1 ч.3 ст. 58 Закону України Про ринок електричної енергії, абз.6 п.42 ПКЕЕН, п. 6 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 року.

Згідно розрахунку поданого позивачем вбачається що заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію становить 4239.06 грн, сума інфляційних витрат становить 691.62 грн та 3% річних на залишок заборгованості в розмірі 381.86 грн, які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення у відповідності до п. п. 1,3,4 ч 1 статті 376 ЦПК України яким позовні вимоги Закарпаттяобленерго слід задовольнити із вище зазначених підстав.

Судові витрати у відповідності до ст.ст. 133,141 ЦПК України підлягають стягненню із ОСОБА_2 на користь позивача у вигляді судового збору сплаченого ним при поданні позовної заяви у розмірі 2270.00 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 3405.00 грн ,а всього 5675.00 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, ст. 525, 714 ЦК України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу «Закарпаттяобленерго» задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 08 червня 2022 року скасувати.

Позов «Закарпаттяобленерго» задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ПрАТ Закарпаттяобленерго 4239.06 грн заборгованість за спожиту електричну енергію, суму інфляційних витрат у розмірі 695.62 грн та 3% річних на залишок заборгованості в розмірі 381.86 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ПрАТ Закарпаттяобленерго 5675.00 грн сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 травня 2024 року.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой