ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 702/9/24
Провадження № 22-ц/821/506/24
Категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Василенко Л.І.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач за первісним позовом: Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» м. Монастирище,

відповідачі за первісним позовом: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

позивачі за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідачі за зустрічним позовом: Комунальне підприємство «Теплокомуненерго» м. Монастирище, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору за зустрічним позовом: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 18 січня 2024 року (постановлену під головуванням судді Жежер Ю.М. в приміщенні Монастирищенського районного суду Черкаської області) про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до комунального підприємства «Теплокомуненерго» міста Монастирище Черкаської області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист прав споживачів у справі за позовом комунального підприємства «Теплокомуненерго» м. Монастирище до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за спожиті послуги, -

в с т а н о в и в :

15 грудня 2023 року позивач КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище звернулося до Монастирищенського районного суду Черкаської області із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення боргу за спожиті житлово комунальні послуги (справа № 702/1029/23, провадження № 2/702/91/24).

Ухвалою суду від 18.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження (справа № 702/1029/23, провадження № 2/702/91/24).

04 січня 2024 року від відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява до відповідачів КП «Теплокомуненерго» м.Монастирище, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , треті особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про захист прав споживачів.

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 18 січня 2024 року зустрічну позовну заяву разом із доданими до неї матеріалами повернуто ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та роз`яснено вказаним особам, що вони мають право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку.

Ухвала суду мотивована, зокрема тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зустрічну позовну заяву подали 04.01.2024 з порушенням строків, встановлених ухвалою суду про відкриття провадження у справі, яку відповідачі отримали 19.12.2023, клопотання про продовження строку на подання зустрічної позовної заяви до суду не надали і в судовому засіданні про це не заявляли, у зв`язку із чим суд прийшов до висновку про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржили її в апеляційному порядку, подавши 30 січня 2024 року через засоби поштового зв`язку апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі скаржники, вважаючи ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 18 січня 2024 року постановленою із порушенням норм процесуального права, просили вказану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зокрема вказують, що копію ухвали Монастирищенського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2023 року про відкриття провадження отримали поштою 20 грудня 2023 року. Зустрічна позовна заява подана ними до суду 04 січня 2024 року, тобто у межах строків, передбачених чинним законодавством.

Вказують, що мотивація суду спростовується тим, що 20.12.2023 з отриманням копії позовної заяви та ніде не вказано про їхні електронні кабінети. Ні в позовній заяві КП «Теплокомуненерго», ні в ухвалі суду від 18.12.2023 не вказано, що у них є електронні кабінети, і що на електронний кабінет надіслані відомості.

Крім того, зазначають, що позовна заява з додатками подані ними не в електронній формі через електронний кабінет, а в загальному порядку на паперових носіях через канцелярію суду.

Вважають, що судом з порушенням норм ЦПК України обчислений 15 денний строк для вирішення питання щодо прийняття зустрічної позовної заяви і неправильно визначено, що ними такий строк пропущений.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до Черкаського апеляційного суду 22 лютого 2024 року, КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище не погоджується із доводами апеляційної скарги , вважає їх необґрунтованими, у зв`язку із чим просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без задоволення, а ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 18 січня 2024 року без змін.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. З рештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи, може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до частини першої та пункту 3 частини другої статті 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову (частина друга статті 193 ЦПК України).

Відповідно до частини сьомої статті 178 ЦПК України відзив подається у строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (частина перша статті 126 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Постановляючи ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали її з пропуском визначеного статтею 193 ЦПК України строку та не звернулися до суду з клопотанням про поновлення строку для вчинення вказаної процесуальної дії.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що із позовом КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище звернулось до суду 15 грудня 2023 року.

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2023 року прийнято позовну заяву КП «Теплокомуненерго» м. Монастирище до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження; при цьому, роз`яснено відповідачу право протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення копії цієї ухвали подати відзив на позовну заяву (заперечення проти позову) відповідно до ст.178 ЦПК України.

Копію ухвали про відкриття провадження від 18 грудня 2023 року направлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в електронний кабінет 18 грудня 2023 року, яку останні отримали 18 грудня 2023 року о 19:19 год.

04 січня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із зустрічним позовом.

Проте, із клопотанням поновити строк для подання зустрічної позовної заяви, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду не звертались.

Суд першої інстанції, повертаючи зустрічний позов, виходив з того, що такий подано 04 січня 2024 з порушенням строків, встановлених ухвалою суду про відкриття провадження у справі, яку скаржники отримали 18.12.2023, а з клопотанням про поновлення пропущеного строку не зверталися.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою (частини один-чотири та шість-сім статті 127 ЦПК України).

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що зустрічну позовну заяву відповідачами подано з пропуском строку, встановленого ч. 1 ст. 193 ЦПК України при відсутності з їх сторони клопотанням про поновлення строку для подання зустрічного позову.

Доводи скаржників в апеляційній скарзі, що мотивація суду спростовується тим, що 20.12.2023 з отриманням копії позовної заяви та додатків ніде не вказано про їхні електронні кабінети, є необгрунтованими, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, із зустрічним позовом скаржники звернулись до суду 04.01.2024 року через систему «Електронний суд.»

Крім того, в зустрічній позовній заяві ними вказано, що вони зареєстровані в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС за РНОКПП НОМЕР_1 .

Із наведеного слідує, що скаржники були зареєстровані у системі «Електронний суд» та мали свої електронні кабінети, на які судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження від 18 грудня 2023 року.

Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки-повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в добровільному порядку.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Такі висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі № 204/2321/22.

Враховуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були зареєстровані в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі та мали свої електронні кабінети, суд правомірно направив копію ухвали про відкриття провадження від 18.12.2023 у електронні кабінети скаржників.

Посилання скаржників, що вони зареєстровані в Електронному суді та мають електронні кабінети як ФОП, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки процедура реєстрації електронного кабінету в Електронному суді фізичної особи та фізичної особи підприємця здійснюється з використанням КЕП такої особи ( п. 11 Положення про ЄСІТС) та виданий на ім`я фізичної особи із зазначенням РНОКПП або паспортних даних.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що РНОКПП у фізичної особи та у фізичної особи-підприємця є єдиний, оскільки при реєстрації ФОП не змінюється РНОКПП фізичної особи.

Доводи скаржників в апеляційній скарзі, що копію ухвали Монастирищенського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2023 року про відкриття провадження ними отримана поштою 20 грудня 2023 року є безпідставними, оскільки скаржниками не надано належних доказів на підтвердження отримання ними копії через засоби поштового зв`язку в паперовому вигляді саме 20 грудня 2023 року.

Інші доводи апеляційної скарги були предметом перевірки суду апеляційної інстанції і вони на правильність висновків суду першої інстанції про повернення зустрічного позову не впливають.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно роз`яснено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що повернення зустрічного позову не позбавляє їх права звернутися із вказаним позовом у загальному порядку.

Враховуючи встановлені обставини справи, надавши належну оцінку доводам скаржників, апеляційний суд приходить до висновку по те, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, прийшов до обгрунтованого висновку про повернення зустрічного позову. Доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків місцевого суду.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Колегія апеляційного суду вважає, що правових підстав для скасування ухвали немає, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області від 18 січня 2024 року про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до комунального підприємства «Теплокомуненерго» міста Монастирище Черкаської області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про захист прав споживачів у справі за позовом Комунального підприємства «Теплокомуненерго» м. Монастирище до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення боргу за спожиті послуги залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.І. Василенко