Справа №642/2448/24
Провадження №2-о/639/108/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року Жовтневий районний суд м.Харкова у складі головуючого судді Труханович В.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

У травні до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10 травня 2024 року матеріали за заявою ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Жовтневого районного суду м. Харкова. Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2024 справу розподілено судді Труханович В.В.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає її такою, що підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються, зокрема справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Як вбачається з матеріалів заяви, від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У заяві, як на підставу для її розгляду в порядку окремого провадження, заявник посилається на положення ст.109 Сімейного кодексу України.

Так, відповідно до ч.1 зазначеної статті подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК) (2947-14), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 109 СК (2947-14) подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: - з ким з них будуть проживати діти;- яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; - умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків.

Таким чином, спільна заява подружжя про розірвання шлюбу подається до суду разом з письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей, а також з договором між подружжям про розмір аліментів на дитину, який має бути нотаріально посвідчений.

Разом з цим, заява про розірвання шлюбу за заявою подружжя подана до суду одноособово ОСОБА_1 , а не подружжям, що позбавляє суд можливості перевірити наявність взаємної згоди другого з подружжя на розірвання шлюбу.

Крім того, до заяви не додано письмового договору про те, з ким із подружжя буде проживати дитина, яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини, та нотаріально посвідченого договору між подружжям про розмір аліментів на дитину, як того вимагає положення ст.109 Сімейного кодексу України.

Також суд зазначає, що частиною 4 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Заінтересованими особами є особи, які беруть участь у справі та які мають юридичну заінтересованість. Це коло визначається взаємовідносинами із заявником, у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права і обов`язки.

Заявником ОСОБА_1 , в свою чергу, вказаних вимог не дотримано, оскільки у заяві не вказано заінтересованих осіб.

Також, відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

За правилами цивільного процесуального законодавства позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно частини 6 ст. 43 ЦПК України процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Частиною 7 статті 43 ЦПК України передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Відповідно до ч. 1 т. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Заявник не виконала дані вимоги і не надала документи в електронному вигляді, які підтверджують направлення заінтересованим особам копії заяви та додатків до неї.

Отже, враховуючи викладене, заявнику необхідно: 1) визначитись з колом заявників та заінтересованих осіб, 2) надати до суду спільну заяву подружжя про розірвання шлюбу з письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей, а також з договором між подружжям про розмір аліментів на дитину, який має бути нотаріально посвідчений; 4)надати копії заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, для направлення заінтересованим особам, в разі відсутності відомостей щодо їх реєстрації в системі «Електронний суд», або ж докази направлення заяви з додатками заінтересованим особам.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжяпідлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 176, 177, 185, 293, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за заявою подружжя- залишити без руху.

Надати строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання ухвали у встановлений строк, заява буде йому повернута.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05.06.2024

Суддя В.В. Труханович