У Х В А Л А

20 березня 2024 року

м. Київ

справа № 496/4748/21

провадження № 61-2528ск24

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чубаров Сергій Володимирович, на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 травня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів дарування та витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чубаров С. В., через підсистему «Електронний суд» надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 травня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 травня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року, справу направити до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 травня 2022 року та постанови Одеського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року.

Клопотання мотивовано тим, що копію постанови Одеського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року ОСОБА_1 не отримувала, а дізналася про існування вказаного судового рішення лише під час участі в судовому засіданні у іншій цивільній справі. ОСОБА_1 вказує, що з повним тестом постанови Одеського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року ознайомився її представник 09 лютого 2024 року, коли ознайомлювався із матеріалами справи № 496/4748/21.

Наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення не можуть бути взяті до уваги касаційним судом, оскільки вони не підтверджені відповідними доказами.

За частиною першою статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

Частиною першою статті 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Підстави пропуску строку на касаційне оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання касаційної скарги.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин належать обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк.

Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (частина третя статті 27 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, в тому числі, спрямовані на підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою відповідатиме усім вимогам процесуального закону.

Праву особи на справедливий і публічний розгляд її справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс Є. А. проти Іспанії»).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається, вказувати підстави.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження мотивовано тим, що копію постанови Одеського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року ОСОБА_1 не отримувала, а дізналася про існування вказаного судового рішення лише під час участі в судовому засіданні у іншій цивільній справі. ОСОБА_1 вказує, що з повним тестом постанови Одеського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року ознайомився її представник 09 лютого 2024 року, коли ознайомлювався із матеріалами справи № 496/4748/21.

ОСОБА_1 не долучила до клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження доказів (документів) на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, зокрема, доказів на підтвердження недотримання судом апеляційної інстанції вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи на електронний кабінет представника в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, що вказує на необґрунтованість заявленого клопотання.

Додані до касаційної скарги матеріали вказують на те, що заявник лише звернувся до суду із заявою про ознайомлення зі справою. Такі фактичні дані не свідчать про дату отримання оскаржуваного судового рішення, а тому не можуть свідчити про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Оскільки до відкриття касаційного провадження Верховний Суд позбавлений можливості здійснити перевірку своєчасності направлення судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку копії оскаржуваного рішення або доказів отримання цього рішення, відповідні докази мають бути надані заявником до суду касаційної інстанції.

У зв`язку із вищевикладеним, заявнику слід направити на адресу касаційного суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із наведеними причинами пропуску такого строку та докази на їх підтвердження.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Також, в касаційній скарзі зазначено, що позов не містить вимог майнового характеру.

Відповідно до пункту 2 часини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Предметом позову ОСОБА_1 у справі № 496/4748/21 є визнання недійсними договорів дарування та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Отже, заявнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги, надавши до суду касаційної інстанції уточнену редакцію касаційної скарги, в якій усунути неточності щодо ціни позову та надати докази надсилання нової редакції касаційної скарги та копій доданих до неї матеріалів відповідачу ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

За пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом у жовтні 2021 року.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня

2021 року становив 2 270, 00 грн (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»).

Згідно із підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлюється ставка судового збору, що дорівнює 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Позов ОСОБА_1 містить дві вимоги немайнового характеру - визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги у справі № 496/4748/21 в частині вимог немайнового характеру становить 2 905,60 грн ((2 270,00 грн х 0,4 х 2) х 200 % х 0,8 = 3 632,00 грн).

До касаційної скарги заявник додає квитанцію від 20 лютого 2024 року № 8125-4408-1263-1906 про сплату судового збору у розмірі 1 816, 00 грн.

Отже, заявнику необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги в частині вимог немайнового характеру в розмірі 1 089,60 грн (2 905,60 грн - 1 816,00 = 1 089,60 грн).

Також, позовна заява ОСОБА_1 містить вимогу майнового характеру - витребування майна із чужого незаконного володіння.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) зробила висновок про те, що судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Проте, касаційна скарга не містить відомостей про ціну позову спірного майна. Таким чином, суд касаційної інстанції позбавлений можливості визначити розмір судового збору за позовну вимогу майнового характеру, оскільки неможливо встановити вартість майна, про витребування якого просить заявник.

Отже, заявнику необхідно самостійно визначити розмір судового збору в частині оскарження позовної вимоги майнового характеру, підтвердивши суму належними доказами (позовна заява із визначеною ціною позову станом на день її подання, експертний висновок, інші дані щодо вартості майна тощо).

Враховуючи викладене, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в загальному розмірі за вимогу майнового характеру з урахуванням дійсної ціни позову, визначеної на підставі належних доказів щодо вартості спірного майна та за вимоги немайнового характеру у вищезазначеному розмірі.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030102, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007. Найменування

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати до суду оригінал документа, що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чубаров Сергій Володимирович, на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 12 травня 2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 26 грудня 2023 року у залишити без руху.

У разі неподання заяви для поновлення строку касаційного оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк інших вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко