Справа № 157/169/24
Провадження №2-о/157/18/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю секретаря судового засідання Данилюк Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час його смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 діда заявниці ОСОБА_6 відкрилась спадщина на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги за законом є заінтересовані особи. Заявниця, будучи спадкоємцем за заповітом, який залишив спадкодавець, фактично прийняла спадщину шляхом спільного проживання, оскільки була зареєстрована та проживала зі спадкодавцем у спадковому будинку на день його смерті. Однак, у зв`язку з розбіжністю місця реєстрації її проживання, зазначене в будинковій книзі, та місця реєстрації й проживання спадкодавця, зазначеного у довідці, виданій Осівцівською сільською радою №844 від 21 листопада 2012 року, яка знаходиться в спадковій справі до майна померлого ОСОБА_6 , заявниця не може звернутися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Так, згідно із вказаною вище довідкою ОСОБА_6 проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 , а згідно з будинковою книгою на житловий будинок по АДРЕСА_1 , адреса будинку зазначена с. Осівці, а не с. Ольшани. Крім цього, згідно з будинковою книгою, де зазначено дошлюбне прізвище заявниці ОСОБА_7 , остання була зареєстрована в належному дідові будинку з 05.02.2008 по 14.05.2018. Після зміни прізвища у зв`язку з укладенням шлюбу 14 травня 2018 року у цій же будинковій книзі проставлено відмітку, що вона прописана по АДРЕСА_1 .

Посилаючись на викладені обставини, заявниця просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час його смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якому просила заяву задовольнити повністю.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, подали заяви, де просять справу розглянути без їх участі та не заперечують щодо встановлення факту, про який просить ОСОБА_1 .

Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

З оглянутого в судовому засіданні паспорта громадянина України НОМЕР_1 (а.с. 4-5), свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 встановлено, що заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Осівці Камінь-Каширського району Волинської області, а її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_8 .

ОСОБА_1 06 травня 2008 року уклала шлюб із ОСОБА_9 , після чого змінила прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_10 , що вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 6)

Заявниця є онукою ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується вказаним вище свідоцтвом про народження, свідоцтвом про народження батька заявниці ОСОБА_2 серії НОМЕР_4 (а.с. 12) та свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 серії НОМЕР_5 (а.с. 25).

На випадок своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Осівцівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області ОСОБА_11 , зареєстрований у реєстрі за №37, яким належний йому житловий будинок та господарські споруди заповів заявниці ОСОБА_12 (а.с. 24).

Заявниця звернулася до приватного нотаріуса Камінь-Каширського районного нотаріального округу Волинської області Горбачука І.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_6 , однак листом від 12.01.2024 № 17/02-14 їй було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки у спадковій справі відсутня її заява про прийняття спадщини, а також відсутні докази про спільне проживання та реєстрацію зі спадкодавцем у спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а отже відсутні докази факту прийняття заявницею спадщини (а.с. 27).

Таким чином, метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки та чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Перевіряючи обґрунтованість вимог заяви, суд приймає до уваги те, що на підставі частин 3 та 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (у редакції від 01.06.2010 чинній на момент відкриття спадщини), затвердженої наказом Міністра Юстиції України № 20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Судом встановлено, що заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті діда в зв`язку з відсутністю доказів того, що спадкоємець проживала постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Слід зазначити, що в своїй ухвалі №505/2085/14-ц від 14.09.2016 Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (у редакції від 11.12.2003 чинній на момент відкриття спадщини) реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця саме по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Судом достовірно встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час смерті останнього залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за заповітом.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з роз`ясненнями викладеними у пунктах 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, оскільки заявниця, як спадкоємець за заповітом, постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.

З наявних у справі доказів, зокрема із будинкової книги (а.с. 19-23), довідки виданої Осівцівською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області № 844 від 21.11.2012 (а.с. 28), довідок Грудківського старостинського округу Волинської області виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради № 1257 від 04.10.2023 (а.с. 29), № 2 від 09.01.2024 (а.с. 30), № 42 від 15.01.2024 (а.с. 31), № 127 від 29.01.2024 (а.с. 33), витягу з погосподарської книги №5 за 2021-2024 роки, виданого вищевказаним старостинським округом за №41 від 15.01.2024 (а.с. 32), об`єктивно вбачається, що заявниця постійно проживала зі своїм дідом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на момент його смерті за місцем проживання спадкодавця, однак, факт такого проживання може в цьому випадку бути встановлений виключно в судовому порядку з огляду на різні назви одного й того ж населеного пункту, які зазначені у вищевказаних будинковій книзі та довідці Осівцівської сільської ради.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшло своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 12, 81, 89, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне ім`я, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: заявниця ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ; заінтересована особа ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 ; заінтересована особа ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 ; заінтересована особа ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_9 ; заінтересована особа ОСОБА_5 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Головуючий: Б.С. Гамула