Справа № 522/8750/24
Провадження № 2/522/5197/24
УХВАЛА

05 червня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі головуючої судді Косіциної В.В. розглянувши заяву Асоційованих членів (пайовиків) Споживчого товариства «СУЗІР`Я БУДОВА» про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява Асоційованих членів (пайовиків) Споживчого товариства «СУЗІР`Я БУДОВА» до споживчого товариства «СУЗІР`Я БУДОВА», Товариства з обмеженою відповідальністю «УВГП-Система» та до Споживчого товариства «СУЗІР`Я ПЛЮС» про захист прав споживачів, визнання майнових прав на об`єкти інвестування та зобов`язання вчинити дії, у якій позивач просить визнати згідно договорів асоційованого членства в споживчому товаристві, укладених між СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» та асоційованими членами майнові права на об`єкти нерухомості (за переліком); зобов`язати СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» виконати у повному обсязі умови договорів асоційованого членства у споживчому товаристві, укладених між СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» та пайовиками (за переліком) шляхом забезпечення будівництва будинку, закріплення та передачі квартир (нежитлових приміщень, паркінгів), правовстановлюючі документи позивачам; зобов`язати ТОВ «УВГП-СИСТЕМА» виконати умови договору про спільну діяльність №1/Г-19 від 23.08.2016 року, укладеного з СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» та ТОВ «БАУБУД» у повному обсязі; здійснити розподіл судових витрат.

Разом із позовною заявою до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява Асоційованих членів (пайовиків) Споживчого товариства «СУЗІР`Я БУДОВА» про забезпечення позову, у якій заявник просить забезпечити позов шляхом заборони СТ «СУЗІР`Я БУДОВА» в будь-який спосіб відчужувати будь-яким іншим особам майнові права позивачів на об`єкти будівництва (інвестування) згідно укладених з позивачами договорів асоційованого членства у споживчому товаристві (за переліком); заборонити ТОВ «УВГП-Система» діяти в будь-який спосіб, що утворює передумови для відчуження будь-яким способом майнові права позивачів; заборонити СТ «СУЗІР`Я ПЛЮС», а також будь-яким іншим особам, органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації здійснювати будь-які дії, у тому числі реєстраційні, щодо користування, розпорядження та відчуження майнових прав позивачів.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Під час вирішення питання про забезпечення позову, судом встановлено, що заява не відповідає вимогам, встановленим статтею 151 ЦПК України.

У п.2 ч.1 ст.151 ЦПК України вказано, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

У ч.2 ст.48 ЦПК України вказано, що позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

У заяві про забезпечення позову зазначено, що заявником є Асоційовані члени (пайовики) споживчого товариства «СУЗІР`Я БУДОВА» - 21 особа за переліком, що порушує вимоги п.2 ч.1 ст.151 ЦПК України, оскільки, проводячи аналогію із ч.2 ст.48 ЦПК України, звертатися із заявою про забезпечення позову можуть фізичні та юридичні особи, держава, тоді як Асоційовані члени (пайовики) споживчого товариства «СУЗІР`Я БУДОВА» не належать до жодної із категорій.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

У заяві про забезпечення позову відсутня вказівка на ціну позову.

Згідно Постанови ВП ВС від 25.08.2020 по справі № 910/13737/19, майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Оскільки, однією із позовних вимог є визнання майнового права, що являється спором про підтвердження права на майно, суд вважає, що зазначений позов носить майновий характер та підлягає грошовій оцінці, а тому, у позовній заяві має бути зазначена ціна позову.

У п.п.2, 9 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому обов`язок визначити вартість спірного майна покладається на позивача.

При цьому вартість майна - це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Виходячи зі змісту позовної заяви, позивач просить визнати за окремими суб`єктами майнові права на об`єкти нерухомого майна.

Майнові права, на думку суду підлягають оцінці та вартість їх можна визначити, однак позивачі у позовній заяві не вказують ціну позову.

В пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п`ятою статті 216 ЦК).

Відповідно до ст.12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», - звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Суд наголошує, що вартість спірного майна не може бути визначена на власний розсуд сторони, а має бути підтверджена доказами, при цьому позовна заява повинна містити посилання на такі докази у відповідності до вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

В якості доказу вартості майнового права, суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна (майнового права) або цінова довідка, щодо кожного із об`єктів нерухомого майна, майнове право на яке просить визнати позивач.

У ч.6 ст.151 ЦПК України вказано, що до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В якості підстав для звільнення від сплати судового збору, позивач посилається на ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», та висновок ВС, викладений у постанові 20.05.2021 у справі № 607/1569/19.

Проте, постанова КЦС ВС від 20.05.2021 у справі № 607/1569/19 містить висновок про те, що договір про послуги з будівництва житла, укладений між будівельною компанією (виробником) і споживачем (замовником будівництва), є змішаним, містить елементи також договору підряду, тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо стягнення пені.

Тобто, правовідносини в даному випадку не є подібними, оскільки, у постанові КЦС ВС від 20.05.2021 у справі № 607/1569/19 вирішував питання про стягнення пені крізь призму частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», тоді як предметом спору є визнання майнового права та зобов`язання вчинення певних дій.

Так дійсно у ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» вказано, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Абзацом 3 пункту 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 N 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" встановлено, що оскільки передбачені Законом N 3674-VІпільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову (підпункт 13 пункту 1частинидругої статті 4 Закону N 3674-VI) здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред`явлення певних позовів.

Таким чином, положення ч. 3ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів " щодо звільнення від сплати судового збору не розповсюджуються на заяви про забезпечення позову.

Згідно закону України «Про судовий збір», розмір судового збору за подання заяви у справах окремого провадження; заяви про забезпечення доказів або позову фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року становить 3 028,00 гривень.

Заява про забезпечення позову містить три самостійні вимоги про забезпечення позову, які стосуються різних суб`єктів, а тому, судовий збір повинен бути сплачений за кожну із них.

Судовий збір у розмірі 1 816,80 гривень повинен бути сплачений за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК в Од.обл./Приморський р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37607526

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0015758

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача),Приморський районний суд м. Одеси(назва суду, де розглядається справа).

Згідно ч.ч.10-11 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що заява не відповідає вимогам, визначеним у ст.151 ЦПК України, зокрема, не містить повний перелік позивачів та відомості про них, не вказано ціну позову, , а також відсутні документи, що підтверджують сплату судового збору, суд вбачає підстави для повернення заяви про забезпечення позову.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 153 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Асоційованих членів (пайовиків) Споживчого товариства «СУЗІР`Я БУДОВА» про забезпечення позову повернути.

Роз`яснити заявникові, що він має право повторно звернутися із заявою про забезпечення позову у разі дотримання вимог статті 151 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складання.

Суддя Косіцина В.В.