ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2329/23 Номер провадження 22-ц/814/1616/24Головуючий у 1-й інстанції Сініцин Е.М. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Дорош А.І., Чумак О.В.,

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Марченка Владислава Сергійовича

на додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 грудня 2023 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтави ради, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, про розірвання договору, визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 28 листопада 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору, визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів на утримання дитини залишено без розгляду за заявою позивача.

Представник відповідача адвокат Бурбак О.В., що діяла в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до районного суду з заявою про стягнення з позивача витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу.

Заява мотивована тим, що нею надавалась правова допомога відповідачу на підставі відповідного договору.

Вказувала, що про стягнення коштів з позивача на корить відповідача в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу було заявлено у відзиві на позовну заяву, де зазначений попередній орієнтовний розрахунок у розмірі 25000,00 гривень. Але в зв`язку з тим, що позивач надав суду заяву про залишення позову без розгляду, яка була задоволена судом, та не здійснення адвокатом можливих процесуальних дій, просила стягнути з позивача на користь відповідача 19700,00 грн. витрат на надану правничу допомогу.

Додатковим рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 18 грудня 2023 року заяву представника відповідача адвоката Бурбак Оксани Валеріївни про стягнення судових витрат задоволено частково.

Ухвалено додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору, визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів на утримання дитини.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати, що пов`язані з отриманням правової допомоги, у розмірі 14915,00 гривень.

Не погодившись з додатковим рішенням, його оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Марченко В.С., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, а також на неправильність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, просить додаткове рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що представником відповідача не було зазначено жодної обставини, яка б підтверджувала про необґрунтованість дій позивача у розумінні ч. 5 ст. 142 ЦПК України, що свідчить про відсутність підстав для компенсації здійснення відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, у тому числі на правову допомогу.

Зазначає, що позивач прийняв рішення про залишення позову у даній справі без розгляду з метою недопущення завдання шкоди психологічному здоров`ю дитини та погіршення стосунків батька з сином.

У відзиві представник ОСОБА_2 адвокат Комаренко О.В. посилаючись на правильність висновків районного суду, просить в задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_1 адвоката Марченка В.С. відмовити та залишити додаткове рішення без змін.

Вказує, що представником відповідача було подано всі належні докази, що підтверджують обсяг наданої правничої допомоги, натомість поведінка позивача під час всього розгляду була недобросовісною, що призвела до необґрунтованих витрат відповідача, які мають бути відшкодовані відповідно до чинного цивільно-процесуального законодавства.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 17.03.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору, визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22 березня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі. Визначено розгляд даної справи проводити у порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

24.04.2023 до місцевого суду надійшов відзив . на позовну заяву від представника ОСОБА_2 адвоката Бурбак О.В.

18.05.2023 надійшла відповідь на відзив від представника адвоката Марченка В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1

18.07.2023 представником відповідача адвокатом Бурбак О.В. подано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 18 липня 2023 року залучено до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Орган опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради.

23.08.2023 адвокат Марченко В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи разом з додатками.

27.11.2023 до суду першої інстанції від представника позивача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та звільнення позивача від сплати судових витрат.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 28 листопада 2023 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Марченка Владислава Сергійовича про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору, визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів на утримання дитини, без розгляду та звільнення позивача від відшкодування судових витрат задоволено частково.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору, визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів на утримання дитини залишено без розгляду.

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Марченка Владислава Сергійовича про звільнення позивача від відшкодування судових витрат залишено без розгляду.

Ухвалюючи додаткове рішення по справі, районний суд дійшов до висновку, що представником відповідача підтверджено належними та допустимими доказами надані послуги за правничу допомогу в сумі 14915,00 грн.

Однак, колегія суддів не може погодитись в повній мірі з вказаним висновком, виходячи з наступного.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частин першої - третьої статті 12 ЦПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах рівності та змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини «Гурепка проти України № 2» наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість одстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (частина п`ята статті 142 ЦПК України).

Частиною шостою зазначеної статті передбачено, що у випадках, встановлених частинами третьою-п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 ЦПК України, зокрема, якщо судом не буде встановлено зловживання стороною чи її представником або виникнення спору внаслідок неправильних дій сторони.

До судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України). Отже відповідач може заявити вимогу про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги за рахунок позивача, який ініціював судовий спір, а надалі попросив залишити його без розгляду в судах цивільної юрисдикції.

Компенсація таких витрат здійснюється з дотриманням загальних правил відшкодування витрат на правничу допомогу, зокрема щодо надання позивачу права заявити клопотання про зменшення їх розміру, якщо позивач вважає їх неспівмірними відповідно до частин четвертої - шостої статті 137 ЦПК України.

При компенсації правничих витрат відповідача у справі за рахунок позивача із застосуванням частини п`ятої статті 142 ЦПК України має бути встановлена необґрунтованість дій позивача, пов`язаних з розглядом справи, та необхідність понесення витрат відповідачем з надання правничої допомоги в порушеній позивачем справі.

Таким чином, компенсація витрат позивачем за надану правничу допомогу відповідачу у випадку залишення позову без розгляду здійснюється з дотриманням загальних процесуальних гарантій щодо розподілу судових витрат за наслідком розгляду спору по суті, з дотриманням вимог, передбачених частиною п`ятою статті 137, частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Отже, сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, дає підстави для висновку, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Таким чином, відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність необгрунтованих дій позивача, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і у подальшому, який залишений без розгляду.

Тобто, стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у разі залишення позову без розгляду можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Водночас Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 16.02.2021 у справі №905/121/19, від 13.05.2021 у справі №910/16777/20, від 15.09.2021 у справі №902/136/21, від 18.01.2022 у справі №922/2017/17, від 14.03.2023 у справі №911/1201/22, очевидно, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду.

Тобто, частина п`ята статті 142 Цивільного процесуального кодексу України не встановлює конкретні критерії для оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості/необґрунтованості, а тому такі встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, судом не встановлено, а позивачем не доведено необґрунтованості дій позивача при подачі клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, а відтак ОСОБА_1 було реалізовано його право, як учасника справи на подачу відповідного позову, а в подальшому клопотання, про залишення цього позову без розгляду.

Норми процесуального права, зокрема вимоги п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, дотримані, адже заява про залишення позову без розгляду була подана позивачем до проведення підготовчого судового засідання.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку щодо обґрунтованості стягнення витрат на правничу допомогу з позивача на користь відповідача, а тому апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Марченка В.С. підлягає задоволенню, а додаткове рішення скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви представника відповідача адвоката Бурбак О.В. про стягнення судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Марченка Владислава Сергійовича задовольнити.

Додаткове рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 18 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Бурбак Оксани Валеріївни про стягнення судових витрат відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. Ю. Кузнєцова

Судді А.І. Дорош

О.В. Чумак