Справа № 464/3318/23 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 22-ц/811/136/24 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Лук`янович А.П.

з участю: представника АТ КБ «ПриватБанк» - Жарського І.Р.,

Ференц М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 11 грудня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

у травні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 звернулася до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 17 липня 2020 року, на підставі якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Стверджує, що підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на сайті www.privatbank.ua, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Зазначає, що у подальшому, ознайомившись з умовами обслуговування кредитних карток та підписавши 27 липня 2021 року, паспорт споживчого кредиту, відповідач отримала у користування картку типу преміальна картка «World Elite» з кредитним лімітом 400 000 грн. Вказує, що банк виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі, надавши можливість відповідачу розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Вказує, що відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлено договором, однак ОСОБА_1 не повернула банку своєчасно кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов договору, внаслідок чого у неї станом на 04 січня 2023 року виникла заборгованість в розмірі 376272,23 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 313363,53 грн. та заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в розмірі 62908,70 грн. Вважає, що зобов`язання припиняється проведеним належним чином, однак відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, чим порушує взяті на себе зобов`язання за умовами кредитного договору.

З наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 17 липня 2020 року в розмірі 376272,23 грн.

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 11 грудня 2023 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 17.07.2020, яка станом на 04.01.2023 складається із заборгованості за кредитом - 313363,53 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в розмірі 4700,45 грн.

Рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог оскаржило Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду в цій частині є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що відповідачем підписано заяву про приєднання до «Умов та правил надання послуг», в якій визначено основні умови кредитування, а саме, тип кредиту, сума кредитного ліміту, процентна ставка в розмірі 37.2 % річних, порядок повернення кредиту, розмір мінімального обов`язкового платежу, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за кредитним договором, тому відповідач належним чином була повідомлена про умови кредитування, в тому числі і щодо сплати відсотків. Зазначає, що після отримання банківської картки за умовами укладеного договору, відповідач здійснювала дії щодо проведення її активації, користувалася картковим рахунком та отримувала кредитні кошти, а також частково погашала заборгованість за кредитним договором, відтак здійснила дії, спрямовані на виконання умов кредитного договору, що свідчить про т, що вона погодилася з умовами договору та прийняла їх. Вказує, що за умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами, а надання безпроцентних кредитів забороняється законодавством. Вважає, що якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Звертає увагу, що відповідачем не спростовано наявність заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, що є його процесуальним обов`язком, відтак у суду першої інстанції не було підстав для відмови у стягненні цієї заборгованості. З наведених підстав просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, а в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника АТ КБ «ПриватБанк» Жарського І.Р. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення ОСОБА_1 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості за простроченими відсотками, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів наявності домовленості сторін щодо сплати відсотків, а надані позивачем витяги з «Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку» та «Тарифів Банку» не містять підтверджень, що саме з цими витягами ознайомилася відповідачка та погодилася з ними, а також те, що вказані документи станом на 17 липня 2020 року містили умови, зокрема, і щодо нарахування відсотків, зазначені в цих документах, що подані банком до позовної заяви.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець, взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно зі ст. 634 ЦК Українидоговором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 17 липня 2020 року між Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг, отримавши кредитну картку для користування кредитними коштами.

В матеріалах справи міститься копія заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг, яка містить анкетні дані ОСОБА_1 та підписана нею (а.с. 36-46).

Відповідач в заяві підтвердила свою згоду на те, що дана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https//privatbank.ua/terms в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви складають між нею і банком договір, вона приймає всі права та обов`язки, встановлені в договорі та зобов`язується їх виконувати належним чином.

Підписана відповідачем заява про приєднання до Умов та правил надання послуг містить анкетні дані позичальника та пункти, які включають в себе істотні умови кредитного договору.

В пункті 1 заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг передбачені істотні умови договору «Кредитні картки».

Пунктом 1.2 заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг передбачені основні умови кредитування, зокрема, тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, розмір кредитного ліміту, який не перевищує 100 000 грн. для преміальної картки «Platinum», 200 000 грн. для преміальної картки «World Black Edition», 300 000 для преміальної картки «VISA Signature», 400 000 грн. для преміальної картки «World Elite» та 800 000 грн. для преміальної картки «Infinite», а також строк кредитування 12 місяців з пролонгацією.

Згідно з п. 1.3 заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг процентна ставка фіксована та становить 37.2 % річних для преміальних карток, визначених в п.1.2. заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг.

Відповідно до п. 2.1.1.2.6 Умов та правил надання банківських послуг, викладених в пункті 4 заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг, сторони узгодили, що в період строку користування кредитом клієнт має право змінювати вид кредитної картки. При цьому сторони узгодили, що в такому разі платність за користування кредитом може змінюватися як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення, відповідно до діючих тарифів банку для відповідного типу карток на дату зміни типу картки. При цьому зміна картки не потребує додаткового погодження сторонами.

На виконання умов кредитного договору № б/н від 17 липня 2020 року ОСОБА_1 надано кредитну картку № НОМЕР_1 (тип картки MasterCard World Black Edition) від 17 липня 2020 року з терміном дії до 07/23, кредитну картку № НОМЕР_2 (тип картки MasterCard World Elite) від 27 липня 2021 року з терміном дії до 07/24 та кредитну картку № НОМЕР_3 (тип картки MasterCard World Elite) від 27 липня 2021 року з терміном дії до 07/24, що підтверджується довідкою, виданою Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк».

Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , підтверджується, що 17 липня 2020 року встановлено кредитний ліміт, який 21 липня 2021 року збільшено до 260 000 грн., 17 серпня 2021 року до 270 000 грн. 01 вересня 2021 року до 280 000 грн., 07 вересня 2021 року до 290 000 грн., 21 жовтня 2021 року до 300 000 грн., а 27 грудня 2022 року кредитний ліміт зменшено до 0 грн.

Таким чином, з 17 липня 2020 року до 20 липня 2021 року позичальник користувалася відновлювальною кредитною лінією в межах встановленого кредитного ліміту за тарифами преміальної картки «World Black Edition», а починаючи з 21 липня 2021 року змінила вид кредитної картки на преміальну картку «World Elite».

Випискою по рахунку за період з 17 липня 2020 року до 09 січня 2023 року підтверджується, що ОСОБА_1 використовувала кредитні кошти, в тому числі шляхом зняття готівки в банкоматі, оплати товарів та послуг, переказу коштів на банківські карти інших клієнтів, оплати комунальних послуг, а також сплачувала кошти на погашення заборгованості за кредитним договором, що підтвердила в суді апеляційної інстанції.

З долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором № б/н від 17 липня 2020 року, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , станом на 04 січня 2023 року вбачається, що така становить 376272,23 грн., що складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 313363,53 грн. та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 62908,70 грн. (а.с. 7-10).

При цьому банк нараховував проценти за користування кредитними коштами за процентною ставкою 3 % на місяць, що становить 36 % річних, яка є нижчою за процентну ставку, що передбачена умовам кредитного договору № б/н від 17 липня 2020 року, підписного сторонами.

Відповідач, всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надала жодних належних та допустимих доказів на спростування наданого банком розрахунку заборгованості, в тому числі і таких, що підтверджували б сплату заборгованості в повному обсязі чи відсутність такої.

Заперечуючи щодо позовних вимог та доводів апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 вказала, що не підписувала заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг від 17 липня 2020 року, однак не надала суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що підпис, наявний в заяві, виконано не нею, а з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи до суду вона не зверталася.

Відмовляючи у частині позовних вимог, суд першої інстанції помилково застосував правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц, оскільки в даній справі в заяві про приєднання до Умов та правил надання послуг сторони передбачили сплату процентів за користування кредитними коштами, а в анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у справі № 342/180/17-ц сплата процентів за користування кредитними коштами не передбачена, відтак правовідносини, які виникли у даній справі та у справі № 342/180/17-ц , не є релевантними.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не повернула банку надані їй кредитні кошти, в заяві про приєднання до Умов та правил надання послугвід 17 липня 2020 року, підписаній відповідачем, сторони погодили розмір процентної ставки та порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами, у відповідача наявна заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 313363,53 грн. та за простроченими відсотками за користування кредитними коштами в розмірі 62908,70 грн., колегія суддів приходить до висновку про те, що заборгованість в розмірі 376272,23 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, що свідчить про підставність позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк».

Частина 13 ст. 141 ЦПК України передбачає, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 17 липня 2020 року, то на підставі ч. 13 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягає стягненню 9670,08 грн. судового збору за подання позову та за подання апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 11 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17 липня 2020 року в розмірі 376272,23 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 9 670,08 грн. судового збору за подання позову та за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 06.06.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк