ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1961/24 Справа № 697/125/20
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

11 грудня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
судді секретарНовіков О.М., Сіренко Ю.В. Любченко Т.М.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Бовшика М.Ю. на заочне рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.07.2020 (повний текст складено 03.07.2020, суддя в суді першої інстанції Льон О.М.) у цивільній справі за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в :

у січні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь кредитну заборгованість за договором № б/н від 08.10.2012 у сумі 90941,63 грн., яка складається з такого: 61939,44 грн. - тіло кредиту; 8721,18 грн. - відсотки на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 15474,27 грн. пеня; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (фіксована частина); 4306,74 грн. (процентна складова), мотивуючи про те, що ОСОБА_1 , як позичальник, не виконав належним чином свої зобов`язання по кредитному договору, внаслідок чого у неї перед банком утворилася заборгованість.

Заочним рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.07.2020 позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 08.10.2012 в розмірі 61939,44 грн. та судовий збір у розмірі 1431,67 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06.11.2024 відмовлено у задоволення заяви представника відповідача адвоката Бовшика М.Ю. про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення та залишено без розгляду таку заяву.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідача адвокат Бовшик М.Ю. подав 20.11.2024 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить:

- поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 03.07.2020 у справі;

- застосувати строк позовної давності до позовних вимог банку;

- заочне рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вказано на те, що про розгляд справи він дізнався із істотною затримкою та тривалий час не зміг звернутися до суду через перебування у ЗСУ та лікування.

Відповідач отримав кредит у сумі 15 000 грн., однак суд стягнув тіло кредиту в сумі 61939,44 грн. При тому, що в підписаній анкеті-заяві сума кредиту не зазначена.

Суд не врахував, що позивач пропустив строки позовної давності за позовними вимогами про стягнення кредитної заборгованості.

Вирішуючи питання про можливість розгляду по суті зазначеної апеляційної скарги на заочне рішення суду першої інстанції в цій справі, апеляційний суд враховує таке.

У статті 129 Конституції України у числі основних засад судочинства зазначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та всіх судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина. Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких установлена в належній судовій процедурі та формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному обсязі та забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ЄСПЛ зазначав, що право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (§ 22, рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03).

Реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться у залежність від положень процесуального закону.

Предметом апеляційного оскарження у справі є заочне рішення, апеляційну скаргу на нього подано представником відповідача у справі.

Главою 11 ЦПК України регламентовано проведення заочного розгляду справи, тобто за умови неявки відповідача у судове засідання.

Так, після ухвалення заочного рішення, що має місце у цій справі, відповідача повідомляють про нього (ст. 283 ЦПК України) та він має право подати заяву про перегляд заочного рішення (ст. 284 ЦПК України) в якій, зокрема, вказати про обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача (п.п.3, 4 ч.2 ст.285 ЦПК України).

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

За змістом ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Зазначений порядок є спеціальним і представляє окрему стадію судового процесу, дотримання якої для відповідача є обов`язковим.

З аналізу норм 287 ЦПК України вбачається, що оскарження заочного рішення відповідачем в загальному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення, тобто відповідач не може оскаржити рішення в апеляційному порядку, оминаючи стадію перегляду заочного рішення судом, який його ухвалив, відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст. 284 ЦПК України.

Відповідно до абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення. В іншому випадку апеляційний суд відмовляє в прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення.

У даному випадку заяву про перегляд заочного рішення відповідача по суті судом першої інстанції не розглянуто.

Апеляційний суд враховує, що за правовим висновком ВП ВС від 12.06.2024 у справі №756/11081/20 відповідно до загальних положень ЦПК України про наслідки пропуску процесуальних строків (частина друга статті 126 ЦПК України) заява про перегляд заочного рішення, подана з пропуском установленого законом строку, за відсутності підстав для його поновлення, підлягає залишенню без розгляду.

Оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення, є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другої статті 126 ЦПК України, а не без задоволення.

Відтак, уточнивши вимоги скаржника в судовому засіданні апеляційного суду, який наполягає на наявності поважних причин пропуску ним строків подання заяви про перегляд заочного рішення та просить апеляційний суд поновити такі строки, апеляційний суд констатує, що на даний момент відповідачем не реалізовано його право на перегляд заочного рішення судом першої інстанції, так як відповідна заява по суті судом першої інстанції розглянута не була.

При цьому повноважень вирішувати в апеляційному порядку питання про обґрунтованість поважності причин пропуску строків подання тієї чи іншої заяви без оскарження ухвали суду першої інстанції про залишення заяви без розгляду з таких підстав (як у цій справі) апеляційний суд не має.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Таким чином, з урахуванням конституційного принципу судового захисту, верховенства права та правової визначеності, колегія суддів дійшла висновку, що за змістом статей 284, 287 та 288 ЦПК України відповідач вважаючи, що його права порушені заочним рішенням, може захистити свої права шляхом подання заяви про перегляд заочного рішення, та в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення або ухвалення повторного заочного рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Такий порядок перегляду заочного рішення та його оскарження узгоджується з Конвенцією та практикою ЄСПЛ. Іншого порядку оскарження заочного рішення нормами процесуального законодавства не передбачено.

Отже, враховуючи наведене і те, що скаржником не дотримано викладений обов`язковий процесуальний порядок оскарження заочного рішення суду, апеляційну скаргу необхідно повернути скаржнику та роз`яснити порядок оскарження заочного рішення суду відповідно до ст. 284, 287 ЦПК України з обґрунтуванням поважності причин пропуску строків подачі заяви про перегляд заочного рішення саме перед судом першої інстанції.

За змістом ст. 362 ЦПК України у зв`язку з недотриманням відповідачем порядку апеляційного оскарження заочного рішення, апеляційне провадження слід закрити, а апеляційну скаргу повернути відповідачу без розгляду із роз`ясненням права на звернення до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення з обґрунтуванням поважності причин пропуску подачі такої заяви.

Керуючись ст.ст.284,287, 358,362 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника відповідача адвоката Бовшика М.Ю. на заочне рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.07.2020 у даній справі.

Повернути представнику відповідача адвокату Бовшику М.Ю.без розгляду апеляційну скаргу на заочне рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 03.07.2020 у даній справі.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з дня постановлення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Суддя-доповідач

Судді