Справа № 706/1393/24
2/706/666/24
УХВАЛА

10 грудня 2024 року м. Христинівка

Суддя Христинівського районного суду Черкаської області Орендарчук М.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно.

Зі змісту позовної заяви убачається, що він перебував на військовій службі за призовом під час мобілізації в особливий період із 24.02.2022 по 07.05.2024. Стверджує, що за період проходження військової служби його грошове забезпечення не здійснювалося за нормами і в строки, що визначені Міністерством оборони України, у зв`язку із чим він має право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно. Вказує, що відповідач при його звільненні не нарахував та не виплатив таку грошову компенсацію, на його звернення довідку про вартість речового майна, що належить до видачі, виходячи із закупівельної вартості такого майна, також не видав, у зв`язку із чим позивач просить суд стягнути з військової частини НОМЕР_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддя виходить із такого.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Тобто юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Відповідно до положень ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа учасник приватноправових відносин.

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, як правило, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється, у тому числі, на справи у публічно правових спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України).

Для визначення юрисдикції суду у спорі з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження чи звільнення суд має встановити, чи проходила особа публічну службу, а також, у зв`язку з чим - прийняттям, проходженням або звільненням - виник спір (такі висновки зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 712/5476/19).

Публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України).

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (частина перша статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Отже, військова служба є різновидом служби публічної. Тому спори з приводу проходження військової служби, звільнення із неї та стягнення грошової компенсації, що пов`язана із проходженням військової служби, належать до юрисдикції адміністративних судів.

Такі висновки суду корелюються із правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 13.11.2019 у справі № 344/1656/17, від 12.09.2018 у справі № 2-а-3097/2007.

За таких обставин, суддя вважає, що наведені вище критерії розмежування судової юрисдикції дають підстави для обґрунтованого висновку, що цей спір підлягає розгляду судом адміністративної юрисдикції, оскільки спір у даній справі фактично виник між особою, яка проходила військову службу, та суб`єктом владних повноважень, а отже, є публічно-правовим, який належить розглядати за правилами адміністративного, а не цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст. 186, 260-261, 353 ЦПК України, суддя,-

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за неотримане речове майно.

Роз`яснити позивачу його право на звернення до окружного адміністративного суду за правилами положень КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно після її складення і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення суддею, апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 10 грудня 2024 року.

Суддя:М. П. Орендарчук