Провадження № 2-ві/537/1/24
Справа № 537/1761/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.06.2024 року м. Кременчук

Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Мурашової Н.В., за участі секретаря Дьяченко В.Ю., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ковальчука Олександра Миколайовича про відвід судді Хіневича Василя Івановича у справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

у с т а н о в и в:

В провадженні судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області Хіневича В.І. перебуває цивільна справа №537/1761/23 за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

29 травня 2024 року до суду надійшла заява представника відповідача адвоката Ковальчука О.М. про відвід головуючого судді Хіневича В.І. Заява обґрунтована тим, що суддя Хіневич В.І. під час розгляду справи за позовом АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, безпідставно виніс ухвалу суду від 25.03.2024 року, якою застосував до відповідача ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , виклик якого навіть не заявлявся, заходи процесуального примусу. Стягнув з ОСОБА_1 в дохід держави штраф в сумі 908,00 грн. та піддав ОСОБА_2 примусовому приводу до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області на 10 год. 00 хв. 25 квітня 2024 року для надання показів. Наведені обставини, на його думку, свідчать про наявність сумніву у неупередженості судді та вчинення дій, направлених на створення умов для порушення прав відповідача і свідка на користь позивача. Зазначив, що ухвала суду від 25.03.2024 року оскаржена до Полтавського апеляційного суду, тому до її розгляду є неможливим розгляд даної справи.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03.06.2024 року було визнано відвід необґрунтованим, справу передано для розгляду судді, визначеному у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 05.06.2024 року заява про відвід судді Хіневича В.І. передана судді Мурашовій Н.В.

Частиною 8 ст.40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У зв`язку з наведеним, судом вирішено розглянути заяву в судовому засіданні без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали заяви про відвід та ознайомившись із матеріалами справи, дійшов до наступного висновку.

Вичерпний перелік підстав для відводу складу суду передбачений статтею 36 ЦПК України.

Відповідно до ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу щодо недопустимості повторної участі судді у розгляді справи.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до положень ст.214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи. У разі виникнення заперечень у будь-кого з учасників справи щодо дій головуючого ці заперечення заносяться до протоколу судового засідання і про їх прийняття чи відхилення суд постановляє ухвалу.

Згідно ч.7 ст.56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії"(Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Отже, за умовами статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Однак всупереч зазначеним положенням закону, жодних обставин, які б дійсно викликали сумніви в об`єктивності та неупередженості судді Хіневича В.І. та виключали б участь судді у розгляді справи, в поданій заяві не зазначено.

Заявлений відвід не містить даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, передбачених ст.ст. 36, 37 ЦПК України

Відповідно до ст.124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Відповідно до зазначених положень Конституції України, судові рішення і, відповідно, дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (пов`язаних з підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції.

При незгоді учасника у справі з процесуальним документом, винесеним під головуванням судді він має визначений законом спосіб захисту своїх прав - право на оскарження ухвали в апеляційному порядку.

Як вбачається із заяви представника відповідача Ковальчука О.М. , підставою для відводу судді зазначена незгода з ухвалою суду від 25.03.2024 року про застосування заходів процесуального примусу, тобто з процесуальним рішенням, прийнятим під час розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищевикладене, оскільки представник позивача фактично не погоджується з процесуальним рішенням судді, будь-яких доказів, які б давали підстави сумніватися в неупередженості судді при розгляді зазначеної справи суду не надав, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про відвід судді.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 258-260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ковальчука Олександра Миколайовича про відвід головуючого судді Хіневича Василя Івановича у справі за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.