"03" червня 2024 р.
Справа 642/814/24
Провадження 2/642/582/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

28 травня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді- Пашнєва В.Г.,

за участю секретаря- Крамарової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач, ТОВ «Веллфін», звернувся у суд з позовом до відповідача, ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останньої на свою користь заборгованість за договором про споживчий кредит №1461466 від 19.02.2021 у розмірі 15000 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3028 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що ТОВ «Веллфін» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності. 19 лютого 2021 року між позивачем та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про споживчий кредит № 1461466, відповідно до умов якого позикодавець надає позичальнику грошові кошти в сумі 5000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності строком на чотирнадцять днів, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позивач відповідно до п.1.4 договору позики перерахував на картковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 5000 гривень, що підтверджується повідомленням ТОВ «Платежі Онлайн» №84/02 від 08.02.2024, яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів. Позивачем належним чином виконані умови договору позики, проте відповідач отримані грошові кошти в передбачені строки не повернув, внаслідок чого станом на 07 лютого 2024 року за ним утворилась заборгованість у розмірі 15000 гривень, з яких: 5000 гривень - основний борг; 10000 гривень - заборгованість по відсоткам. Позивач зазначає, що відповідно до п.1.5 договору позики нарахування процентів за користування позикою проводилося у відповідності до наступних умов: 1,8 процента від суми позики, але не менше ніж 50,00 гривень за перший день користування позикою; 1,8 процента від суми позики щоденно за кожен день користування позикою, починаючи з другого дня в межах строку позики, зазначеного в п.1.3 договору.

Ленінський районний суд м. Харкова ухвалою суду від 23.02.2024 позовну заяву залишив без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ленінський районний суд м. Харкова ухвалою суду від 13.03.2024 прийняв справу до свого провадження та відкрив в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу надано строк протягом 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали та позову з додатками на подання відзиву на позов. Копію цієї ухвали, позовної заяви та доданих до неї документів надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням за його зареєстрованим місцем проживання та отримано відповідачем.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, 08.05.2024 через систему «Електронний суд» надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував.

Копію ухвали про відкриття провадження, позовної заяви та доданих до неї документів надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням за його останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернуто до суду не отриманим.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 01.12.2023 № 591/4832/22 (61-10261св23) -довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутністю за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відповідач в судове засідання до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» є юридичною особою та зареєстроване як фінансова установа відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 2606 від 27 жовтня 2015 року ( свідоцтво про реєстрацію фінансової установи серії НОМЕР_1 , видане 27 жовтня 2015 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг).

Основним видом діяльності ТОВ «ВЕЛЛФІН» є інші види кредитування, що підтверджується випискою є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.04.2018.

Наказом директора ТОВ «Веллфін» № 60 від 30 грудня 2020 року затвердженні Правила надання грошових коштів у позику у формі споживчого кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН».

Згідно з пунктами 4.1, 4.2 вищевказаних Правил заявник, що має намір отримати грошові кошти, проходить реєстрацію в особистому кабінеті на сайті товариства, оформляє заявку на сайті шляхом заповнення всіх полів заявки, що відмічені як обов`язкові для заповнення.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.2 Правил, Договір про споживчий кредит з заявником укладається на умовах та в порядку визначеному цими правилами. У разі прийняття товариством позитивного рішення воно інформує заявника шляхом відправлення СМС повідомлення на телефонний номер, зазначений в заявці, розміщенням інформації щодо прийнятого рішення в особистому кабінеті та шляхом надсилання електронного повідомлення на електронну адресу, зазначену в заявці. Електронне повідомлення про прийняття позитивного рішення в наданні позики містить гіперактивне посилання. Здійснюючи перехід по гіперактивному посиланню, заявник отримує електронну копію договору про споживчий кредит.

У разі отримання договору про споживчий кредит засобами електронного зв`язку, заявник укладає договір про споживчий кредит з товариством в особистому кабінеті. Для підписання електронної форми договору про споживчий кредит заявник здійснює вхід на сайт товариства та за допомогою логіну та паролю входить до особистого кабінету (пункти 6.3, 6.6. Правил).

Пунктами 6.9., 6.10., 6.11. Правил визначено, що товариство надає позику у порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в договорі про споживчий кредит, на рахунок банківської платіжної картки, зазначеної в заявці. Перерахування грошових коштів здійснюється в строки не пізніше 1 (одного) робочого дня з дати підписання договору про споживчий кредит сторонами; датою укладення договору про споживчий кредит між товариством і позичальником є дата перерахування суми позики на банківський рахунок.

Судом встановлено, що відповідач приєднався до Правил надання грошових коштів у позику у формі споживчого кредиту, розміщених на сайті ТОВ «ВЕЛЛФІН» шляхом оформлення заявки та отримав грошові кошти у вигляді позики у розмірі 5000 гривень на платіжну картку, що підтверджується копією договору про споживчий кредит № 1461466 від 19 лютого 2021 року, який оформлений сторонами в електронній формі, роздруківкою заявки ОСОБА_1 з офіційного веб-сайта Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», листом директора ТОВ «Платежі онлайн» Ткаченка Д. за вих. №84/02 від 08.02.2024 про перерахування 19 лютого 2021 року коштів у розмірі 5000 гривень на платіжну картку відповідача через платіжний сервіс "Platon".

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно зст. 638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із ст. ст.1046,1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).

Законом України "Про електронну комерцію"встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Відповідно дост.11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 2статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію"визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 11 Закону України" Про електронну комерцію" передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що Правила надання грошових коштів у позику у формі споживчого кредиту ТОВ «ВЕЛЛФІН» перебувають в загальному доступі, розміщенні на офіційному сайті фінансової установи та в розумінні ст.ст.641,644 ЦК Україниє публічною пропозицією (офертою) на укладення договору позики із визначенням порядку і умов кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

19 лютого 2021 року відповідач у порядку, встановленому пунктами 4.1, 4.2. Правил надання коштів у вигляді позики, оформив на сайті ТОВ «ВЕЛЛФІН» заявку для отримання позики у розмірі 5000 гривень шляхом заповнення всіх полів заявки із зазначенням даних банківської картки, на яку просить перерахувати кошти.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» в порядку, встановленому п. 1.4 договору позики, на картковий рахунок відповідача 19 лютого 2021 була перерахована сума позики в розмірі 5000 гривень.

Між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно дост.639 ЦК Україниякщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до укладеного між сторонами договору про споживчий кредит №1461466 від 19 лютого 2024 року позичальник ОСОБА_1 отримала кошти у розмірі 5000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності строком на 14 днів, яка згідно Графіку розрахунків (додаток до Договору) підлягала поверненню до 05 березня 2021 року (п.1.3 Договору).

Доказом підтвердження отримання відповідачем коштів є лист ТОВ «Платежі онлайн» від 08.02.2024 за вих. № 84/02, у якому зазначається номер транзакціх, замовлення,сума, дата та час проведення, номер платіжної картки, емітент платіжної картки, код авторизації, опис.

Сторони досягли згоди, що повернення позики та сплата процентів за користування позикою здійснюватиметься у відповідності до умов цього договору та таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (пункт 3.1. договору про споживчий кредит).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 07.02.2024 за ОСОБА_2 обліковується заборгованість на суму 15000 гривень, з яких 5000 гривень - заборгованість за основною сумою позики, 10000 гривень - заборгованість за відсотками.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно дост.610 цього Кодексупорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за договором про споживчий кредит №1461466 від 19.02.2021 не виконала, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) та нараховані відсотки за користування позикою не повернула, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, процентів за користування позикою.

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.

Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно дост. 617 ЦК України.

Отже, загальна сума заборгованості за договором про споживчий кредит №1461466 від 19.02.2021, яка підлягає стягненню з відповідача складає 15000 гривень.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимогст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 141, 258, 263,265, 280 ЦПК України, ст.ст. 4, 5, 526, 611, 612, 651, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» заборгованість за договором про споживчий кредит №1461466 від 19 лютого 2021 року в сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00коп., а також сплачений судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення складено 03.06.2024.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін» ( 03061, м. Київ, вул. Героїв Севастополя, буд.48, , МФО 300346, рах. № НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Суддя: В.Г. Пашнєв