Рішення

Іменем України

Справа № 712/12119/23

Провадження № 2/712/1974/24

28 травня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання Мельник А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог та аргументів учасників справи

06 листопада 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 26 січня 2021 р. між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачкою був укладений кредитний договір № 733015729.

28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» був укладений Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

31.12.2020 року Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції.

Відповідно до Реєстру боржників № 131 від 27.04.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між TOB «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 733015729.

20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.

Згідно п. 2.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 4.1 Договору факторингу, Сторони Погодили, що Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на наступний календарний день після підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, по формі встановленій у Додатку до цього Договору.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 80322.96 грн., з яких: 21599.35 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 58723.61 грн. - сума заборгованості по відсоткам.

Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором.

Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № 733015729 від 26 січня 2021 року в розмірі 80322 грн. 96 коп. та судові витрати.

22 квітня 2024 року представник відповідача адвокат Калінін С.К. скерував до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовано тим, що завертаючись до суду з позовом, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» вказувало, що являється новим кредитором за кредитним договором № 733015729 від 26.01.2021 внаслідок укладених договорів від 28.11.2018 та 20.10.2022. Так, 28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 817399855 від 13.06.2021, що, як вказує позивач, підтверджується Реєстром боржників № 160 від 16.11.2021. Проте, позивачем не надано Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018.

Так само позивачем не надано Реєстр боржників № 131 від 27.04.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, як і доказів здійснення фактором оплати за відступлені ним права вимоги. Позивачем надано частину Додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 до вказаного договору від 28.11.2021, згідно якої текст договору викладено у новій редакції.

Частину Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», відповідно до умов якого до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 733015729 від 26.01.2021, що як зазначає позивач, підтверджується витягом з Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 80 322,96 грн., з яких: 21 599,35 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 58 723,61 грн. заборгованість за відсотками.

У той же час, позивач посилається на договір факторингу, який було укладено 28.11.2018, тоді як кредитний договір був укладений 26.01.2021, тобто після відступлення прав вимоги, що вказує на безпідставність доводів позивача. Продовження сторонами строку дії договору № 28/1118-01 від 28.11.2018 внаслідок укладення додаткової угоди № 26 від 31.12.2020 та укладення у подальшому Реєстру боржників № 131 від 27.04.2021 (який не долучений до матеріалів справи) до конкретного боржника не свідчить про набуття позивачем права вимоги до ОСОБА_1 , оскільки станом на 2018 рік у ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» не існувало право вимоги до відповідача, оскільки кредитний договір було укладено лише 26.01.2021. Так, із аналізу вказаних договорів факторингу вбачається, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перейшло до нових кредиторів починаючи ще 28.11.2018, а сам кредитний договір № 733015729 був укладений 26.01.2021, тобто через 2 роки після укладення договору факторингу, що взаємовиключає одне одного, оскільки договір факторингу права вимоги є похідних від кредитного договору, а отже не може бути укладеним раніше кредитного договору, за яким переходить право вимоги. Отже, позивачем не доведено факт відступлення права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 733015729 від 26.01.2021 від первісного кредитора до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та відповідно від ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ».

Разом з тим, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» не надало суду належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин. Матеріалам справи не підтверджено укладення ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 кредитного договору, погодження ними умов кредитування та надання відповідачу кредиту.

Позивач не надав суду докази про отримання ОСОБА_1 листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, про здійснення входу останньою на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, а тому в матеріалах справи відсутні докази укладання кредитного договору в електронному вигляді, що відповідає вищевказаним висновкам Верховного Суду.

Разом із тим, надана позивачем копія кредитного договору № 733015729 від 26.01.2021, ніби, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 містять лише зазначення інформації про Кредитодавця та Позичальника. В той же час, подана до суду у якості доказу копія кредитного договору № 733015729 від 26.01.2021 не може вважатися належним та достовірним доказом, оскільки не підтверджує факт підписання договору відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора або ж за допомогою електронного цифрового підпису, який би відповідав вимогам спеціального Закону. Наданий кредитний договір № 733015729 від 26.01.2021 та Графік розрахунків (Додаток № 1 до договору) не містять інформації про підписання договору ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» з використанням одноразового ідентифікатора. Також, наданий кредитний договір № 733015729 від 26.01.2021 не містять інформації про підписання договору ОСОБА_1 з використанням одноразового ідентифікатора. Крім цього, на підтвердження укладення кредитного договору № 733015729 від 26.01.2021 позивач не надав докази, що зазначений в Графіку розрахунків (Додаток № 1 до договору) одноразовий ідентифікатор «MNV6JV38» був направлений ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» 26.01.2021, о 20:27:42 год., на номер телефону чи електронну пошту ОСОБА_1 .

Крім того, надані Додаткові угоди до кредитному договору № 733015729 від 26.01.2021 не містять інформації про підписання їх ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 з використанням одноразового ідентифікатора. В матеріалах справи відсутні докази, з яких можна було б встановити, що ОСОБА_1 пройшла ідентифікацію в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» при вході в особистий кабінет на сайті, в порядку передбаченому Закону України «Про електронну комерцію», через номер телефону чи електронну пошту які б вона сама зазначила. Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 не визнає факт заповнення формуляру заяви або іншої форми про прийняття пропозиції в електронній формі, отримання одноразового ідентифікатора, а також вчинення інших дій, які можна розцінювати як прийняття пропозиції укласти електронний договір.

ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» не надало до матеріалів позовної заяви жодних доказів вчинення ОСОБА_1 таких дій, надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» не надало суду доказів проведення ідентифікації ОСОБА_1 при вході в особистий кабінет, в порядку передбаченому ЗУ «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету.

Позивач не надав суду Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», а також позивачем не надано належних доказів на підтвердження перерахування відповідачу коштів по кредитному договору - розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо) або виписки з банківського рахунку, які б відповідали вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»

У кредитному договорі № 733015729 від 26.01.2021 відсутнє посилання на номер банківського рахунку або номер картки, на яку необхідно перерахувати кредит. При цьому, будь-яких відомостей про виконання обов`язку кредитора з надання кредитних коштів в розмірі 21 599,35 грн. та отримання їх відповідачем суду не надано, рахунок відповідача на який перераховано кредитні кошти та відомості щодо руху коштів за рахунком кредитодавця, на який мало бути здійснено повернення кредиту та процентів, суду не надано. Позивачем не надано суду таких документів, що могли б підтвердити існування заборгованості відповідача у розмірі, що заявлений позивачем до стягнення у даній справі.

Позивачем взагалі не надано детального розрахунку за складовими кредитної заборгованості, яку просить стягнути з відповідача, зокрема простроченої заборгованості за процентами, із зазначенням за який період була нарахована (щоденно) та за якою відсотковою ставкою. В наданому позивачем кредитному договорі № 733015729 від 26.01.2021 обумовлено сукупну вартість кредиту 3 799,90 грн., яка включає: 3 700,00 грн. сума кредиту; 99,90,00 грн. проценти за користування кредитними коштами, які нараховуються за ставкою 0,09 % від суми кредиту на добу. Термін повернення кредитних коштів 30 днів, відповідно строк повернення кредитних коштів до 25.02.2021. Також, в наданій позивачем додатковій угоді від 04.03.2021 до кредитного договору № 733015729 від 26.01.2021 визначено новий графік розрахунків, відповідно строк повернення кредитних коштів до 27.03.2021.

Просить відмовити у задоволенні позову та стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті послуг за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 6 000,00 грн.

25 квітня 2024 року представник позивача ОСОБА_2 скерувала до суду відповідь на відзив, який обґрунтувала тим, що кредитні договори, які укладені між сторонами в електронній формі мають силу договорів, які укладені в письмовій формі та підписані сторонами. Договір правомірно укладається шляхом приєднання клієнта до договору, який наданий йому для ознайомлення в електронному вигляді на офіційному веб-сайті (веб-сторінці) Кредитодавця з урахуванням особливостей визначених індивідуальною частиною. Відповідачем було вчинено певну сукупність дій, спрямовану на отримання кредиту, тобто відповідач самостійно для себе визначив необхідний для себе обсяг часу для ознайомлення з умовами Договору, після чого проявив намір вступити з Кредитодавцем в договірні відносини на умовах визначених Правилами. У відповідності до умов укладеного договору, його підписання здійснювалось електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний Позичальником при укладанні кредитного договору. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа….» Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу Відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Відповідачем та Первісним Кредитором не було б укладено. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

28 листопада 2018р. між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01. Відповідно до п. 2.1. Договору факторингу №28/1118-01, згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Згідно п. 5.3.3. Договору факторингу №28/1118-01, Фактор має право Розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. 31.12.2020 року Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції. Відповідно до п.п.4.1. Додаткової угоди №26, наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до Боржника та додаткового оформлення не потребує. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, в той же час це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №914/868/17 (ЄДРСРУ № 73730399). Саме цим ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» гарантує, що йому належить право вимоги по всім Кредитним договорам переуступлених до ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі по Кредитному договору №733015729 від 26.01.2021р. Звертаємо увагу, що Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» в двох примірниках, оригінали яких разом з додатками до нього знаходяться безпосередньо у сторін договору. ТОВ «ФК «ЄАПБ» не є стороною даного договору факторингу, а також Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 укладений між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» - це двосторонній Договір даних сторін, який спрямований на виконання сторонами які його уклали. ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся до Первісного кредитора з електронним запитом про надання копії витягу з Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та Реєстру боржників №131 від 27.04.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 відповідно до якого від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право вимоги за кредитним договором №733015729 від 26.01.2021р. Станом на сьогоднішній день було отримано Витяг з Договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року та Витяг з Реєстру боржників №131 від 27.04.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС».

Позивачем належним чином доведено факт переходу права вимоги від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» по Кредитному договору №733015729 від 26.01.2021р. 20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ», Позивач) укладено Договір факторингу № 20102022 (далі Договір факторингу), у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 (витяг з Реєстру прав вимоги додається), ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 80322.96 грн., з яких: - 21599.35 грн. сума заборгованості по основному боргу; - 58723.61 грн. сума заборгованості по відсоткам. У своєму відзиві Відповідач зазначив, що в наданий Позивачем Договір факторингу № 20102022 від 20.10.2022 містить тільки частину договору. Для спростування твердження Відповідача, Позивач надає розширений Витяг з Реєстру прав вимог № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року, а також копію повного тексту Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року. Проте, зважаючи на те, що за вищезазначеними Договорами про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги щодо великої кількості кредитних договорів, інформація по яких не має відношення до розгляду цієї цивільної справи у суді, вважаю за доцільне до відповіді на відзив на позовну заяву додати належним чином засвідчену копію зазначеного витягу (перша сторінка, сторінка із інформацією по заборгованості відповідача та остання сторінка із підписами Директора ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», що закріплені відбитками печаток цих підприємств) із ретушованою конфіденційною інформацією інших боржників та інформацією, що становить комерційну таємницю сторін договору.

Станом на 25 квітня 2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» було отримано наступні документи: 1. Розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 733015729 від 26.01.2021р. ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (завірена копія знаходиться в Позивача, оригінал знаходиться у ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»). 2. Розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 733015729 від 26.01.2021р. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (завірена копія знаходиться в позивача, оригінал знаходиться у ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»). Копії платіжних доручень (завірена копія знаходиться в позивача, оригінал знаходиться у ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА»). Звертають увагу суду на те, що на момент подачі позовної заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» було надано до суду всі наявні документи по кредитним справам, які були передані Первинними кредиторами в рамках укладених Договорів факторингу. Однак, керуючись ст. 81 ЦПК України, позивач надає вищевказані докази для спростування тверджень Відповідача, які було зазначено у відзиві на позовну заяву.

Щодо тверджень відповідача, про ненадання позивачем первинних бухгалтерських документів на підтвердження перерахування кредитних коштів, ТОВ «ФК «ЄАПБ» повідомляє, що не володіє та не може володіти оригіналами первинних документів (касовими та меморіальними) на отримання та повернення відповідачем кредитних коштів за укладеними з Первісними кредиторами кредитних договорів, щодо яких виник спір, з тих причин, що позивач не є первісним кредитором, а дані документи відповідно до п.35 Положення Про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, формуються, складаються та зберігаються в установі банку який видавав кредит, відповідно до чинного законодавства України відповідальною особою банку. У відповідності до умов кожного з укладених кредитних договорів, кошти надаються Позичальнику в безготівковій формі на банківську картку вказану Позичальником при укладанні кредитного договору. Звертаємо увагу суду на те, що ідентифікація Позичальника здійснюється через банка-емітента, яким видано картку. Отже, доступ до виписок по картці, на яку перераховано кредитні кошти, має банк-емітент та відповідач ОСОБА_1 . Ні Первісні кредитори, ні ТОВ «ФК «ЄАПБ» не мало та не має доступу до даної інформації, так як дана інформація є банківською таємницею. Відповідач, як власник карткового рахунку, на який було перераховано кредитні кошти, може власноруч отримати виписки по рахунку для підтвердження або спростування факту перерахування та отримання кредитних коштів. Однак відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорах, або доказів того, що вказані карткові рахунки йому не належить. Заперечуючи проти перерахування кредитних коштів, відповідач не позбавлений можливості надати відповідні банківські дані/інформацію на підтвердження своїх доводів, маючи при цьому безперешкодний та повний доступ до таких. У своєму відзиві відповідач заперечує факт укладання кредитного договору № 733015729 від 26.01.2021. Однак у наданих Первісними кредиторами розрахунків чітко вказуються дати та суми надходження коштів як пролонгації кредиту, а саме: 25.02.2021 236,00 грн. Слід звернути окрему увагу суду, на особливості доказування в цивільному процесі і наголошує на тому, що сторона відповідача побудувала свою позицію на концепції «негативного доказу» (див. для прикладу постанову Верховного Суду від 27 травня 2020 року по справі №2-879/13 (провадження № 61-10802св18). Сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс….» З чого слідує, що не спростування відповідачем презумпції правомірності Кредитного договору - всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення кредитних договорів, підлягають виконанню. Відповідно до п.п. 4.3 кредитного договору сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, у розмірі визначеному в п.1.7.2. Договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

З урахуванням практики Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16, та п.п. 4.3. кредитних договорів просять суд тлумачити нараховані Первісним кредитором відсотки поза межами кредитування (30 днів), але в строк передбачений п.п. 4.3. Кредитного договору (90 днів) та узгоджений сторонами Кредитного договору, як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Оскільки вони мають чіткі розумні строки та фіксовану відсоткову ставку. Тому, враховуючи вищенаведене, нарахування відсотків за користування кредитом є абсолютно правомірним, яке підтверджується умовами Кредитних договорів та доказами кредитної заборгованості. Звертають увагу суду на те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» категорично не погоджується з розміром гонорару адвоката за надану професійну (правничу) допомоги, оскільки він є завищеними для даної категорії справ

01 травня 2024 року представник відповідача адвокат Калінін К.С. скерував до суду заперечення на відповідь на відзив, які обґрунтував тим, що з матеріалів справи вбачається, що при подачі позову до суду позивачем не було заявлено і не повідомлено суд про труднощі в отриманні доказів. Окрім того, подаючи дане клопотання позивач не обґрунтував неможливості його подання у встановлений законом строк з причин, що не залежали від нього, клопотання про поновлення такого строку заявником не подано. Клопотання представника позивача про долучення додаткових доказів подане до суду з порушенням строку, що передбачений ст. 83 ЦПК України, при цьому ним не наведено жодних обставин на обґрунтування неможливості подання такого клопотання та доказів у строк, що встановлений законом. На підставі викладеного, клопотання представника позивача про долучення додаткових доказів слід залишити без задоволення. До відповіді на відзив позивачем долучено копії платіжних доручень від 26.01.2021 на суму 3 700,00 грн., від 27.01.2021 на суму 100,00 грн., від 30.01.2021 на суму 5 000,00 грн., від 20.02.2021 на суму 2 100,00 грн., від 20.02.2021 на суму 1 000,00 грн. від 24.02.2021 на суму 2 100,00 грн., від 01.03.2021 на суму 2 000,00 грн., від 03.03.2021 на суму 5 050,00 грн., в яких зазначено отримувачем ОСОБА_1 , номер карти 5432-59ХХ-ХХХХ-8454. Копії платіжних доручень не містять відмітки про час їх прийняття та виконанням банком, не містять повного номера картки, з чого можна було б встановити факт перерахування коштів на картковий рахунок саме відповідачу. Наголошуємо на тому, що у кредитному договорі № 733015729 від 26.01.2021 відсутнє посилання на номер банківського рахунку або номер картки, на яку необхідно перерахувати кредит. Такі платіжні доручення завірені ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», а не банком. На платіжному дорученні відсутня печатка банку, підпису особи відповідальної за здійснення банківської операції. Отже, надані платіжні доручення завірені ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», не є первинним чи зведеним обліковим документом в розумінні ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та не підтверджує переказ коштів, операції по банківському рахунку. В матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем кредитних коштів, а позивач не заявляв клопотання про витребування інформації про належність платіжної картки відповідачу та підтвердження зарахування грошових коштів.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 скерувала до суду заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В додаткових поясненнях вказала на право сторін справи надавати докази, які не були подані разом із позовом та(або) відзивом , разом із наданням відповідей на відзиви та (або) заперечення на відповіді в обгрунтування викладених у цих заявах по суті обставин. В данному ивпадку відтворюється основоположна засада цивільного судочинства, а саме принцип змагальності сторін, при якому сторони для спростування позицій один одного надають суду відповідні заперечення та докази, які їх обгрунтовують.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні.

Хід розгляду справи, заяви, клопотання, процесуальні дії

07 листопада 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження за правиламиспрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Заочним рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20 лютого 2024 року позовні вимоги задоволені повністю.

18 квітня заяву задоволена заява про перегляд заочного рішення. Заочне рішення скасовано та справу призначено до розгляду в загальному порядку.

2. Мотивувальна частина. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, а також докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення

28.11.2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та (Фактор) та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога (клієнт) укладений договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до п.2.1 якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта на умовах, визначених цим Договором.

31.12.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та (Фактор) та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова допомога (клієнт) укладена додатова угода до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, відповідно до п.4.1 якого наявне право вимоги переходить від Клієнта до Фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру права вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права до боржника та додаткового оформлення не потребує.

Відповідно до п.1.1 договору № 733015729 від 26 січня 2021 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (кредитодавець) зобов`язався надати ОСОБА_1 (позичальнику) Кредит, на суму 3700 коп. (три тисячі сімсот грн. нуль коп.) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, злічених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА».

Згідно з пунктом 1.2 Договору Кредит надається строком на 30 (тридцять) днів від дати тримання Кредиту Позичальником (далі - «Дисконтний період»). У випадку надання Кредиту не в день укладення Договору, загальний строк надання Кредиту автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання Кредиту.

Відповідно до п.1.4.3 у випадку користування кредитом після закінчення дисконтного періоду до взаємовідносин сторін застосовуються правила нарахування процентів за ставкою 620,50 процентів річних.

Як зазначено у кредитному договорі, він підписаний від імені відповідачки з використанням одноразового ідентифікатора MNV6JV38, відправленого 26.01.2021р. 20:27, введеного 26.01.2021р. 20:48. Невід`ємними частинами кредитного договору визначено паспорт кредиту та графік розрахунків.

Згідно з додатком до договору № 733015729 від 26 січня 2021 року «Графік розрахунку» сторони погодили сума кредиту 3700 грн., проценти до 25.02.2021р. 99,90 грн., загальні витрати за кредитом у разі настання передбаченої п.1.4.3 відкладальної обставини 5587, 00 грн., в тому числі 3700 грн. кредит, 1887,00 грн проценти.

Платіжним дорученням від 26.01.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховано на картку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 кошти 3700 грн., банк платника АТ «Таскомбанк».

Відповідно до додаткової угоди від 27.01.2021р. до договору № 733015729 від 26 січня 2021 року та додатку до неї «Графік розрахунків» сторони погодили сума кредиту 3800 грн., проценти до 25.02.2021р. 102,51 грн., загальні витрати за кредитом у разі настання передбаченої п.1.4.3 відкладальної обставини 5736, 00 грн., в тому числі 3700 грн. кредит, 1936,30 грн проценти.

Платіжним дорученням від 27.01.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховано на картку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 кошти 100 грн, банк платника АТ «Альфабанк».

Відповідно до додаткової угоди від 30.01.2021р. до договору № 733015729 від 26 січня 2021 року та додатку до неї «Графік розрахунків» сторони погодили сума кредиту 8800 грн., проценти до 25.02.2021р. 219,51 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту у разі настання передбаченої п.1.4.3 відкладальної обставини 12946,30 грн., в тому числі 8800 грн. кредит, 4146,30 грн проценти.

Платіжним дорученням від 30.01.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховано на картку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 кошти 5000 грн, банк платника АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до додаткової угоди від 20.02.2021р. до договору № 733015729 від 26 січня 2021 року та додатку до неї «Графік розрахунків» сторони погодили сума кредиту 10900 грн., проценти до 25.02.2021р. 228,96 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту у разі настання передбаченої п.1.4.3 відкладальної обставини 15224,00 грн., в тому числі 10900 грн. кредит, 4324,80 грн проценти.

Платіжним дорученням від 20.02.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховано на картку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 кошти 2100 грн, банк платника АТ «Таскомбанк».

Відповідно до додаткової угоди від 20.02.2021р. до договору № 733015729 від 26 січня 2021 року та додатку до неї «Графік розрахунків» сторони погодили сума кредиту 11900 грн., проценти до 25.02.2021р. 233,46 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту у разі настання передбаченої п.1.4.3 відкладальної обставини 16309,00 грн., в тому числі 11900 грн. кредит, 4409,80 грн проценти.

Платіжним дорученням від 20.02.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховано на картку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 кошти 1000 грн, банк платника АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до додаткової угоди від 24.02.2021р. до договору № 733015729 від 26 січня 2021 року та додатку до неї «Графік розрахунків» сторони погодили суму кредиту 14000 грн., проценти до 25.02.2021р. 235,35 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту у разі настання передбаченої п.1.4.3 відкладальної обставини 18445,50 грн., в тому числі 14000 грн. кредит, 4445,50 грн проценти.

Платіжним дорученням від 24.02.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховано на картку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 кошти 2100 грн, банк платника АТ «Таскомбанк».

Відповідно до додаткової угоди від 01.03.2021р. до договору № 733015729 від 26 січня 2021 року та додатку до неї «Графік розрахунків» сторони погодили суму кредиту 15999,35 грн., проценти до 27.03.2021р. 4106,10 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту у разі настання передбаченої п.1.4.3 відкладальної обставини 28233,20 грн., в тому числі 15999,35 грн. кредит, 12233,85 грн проценти.

Платіжним дорученням від 01.03.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховано на картку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 кошти 2000 грн, банк платника АТ «Таскомбанк».

Відповідно до додаткової угоди від 03.03.2021р. до договору № 733015729 від 26 січня 2021 року та додатку до неї «Графік розрахунків» сторони погодили суму кредиту 21049,35 грн., проценти до 27.03.2021р. 5160,66 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту у разі настання передбаченої п.1.4.3 відкладальної обставини 35343,60 грн., в тому числі 21049,35 грн. кредит, 14294,25 грн проценти.

Платіжним дорученням від 03.03.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховано на картку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 кошти 5050 грн, банк платника АТ «Альфабанк».

Відповідно до додаткової угоди від 04.03.2021р. до договору № 733015729 від 26 січня 2021 року та додатку до неї «Графік розрахунків» сторони погодили сума кредиту 21599,35 грн., проценти до 27.03.2021р. 5270,60 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту у разі настання передбаченої п.1.4.3 відкладальної обставини 36108,65 грн., в тому числі 21599,35 грн. кредит, 14509,30 грн проценти.

Платіжним дорученням від 04.03.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховано на картку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 кошти 550 грн, банк платника АТ «Альфабанк».

20.10.2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», укладений договір факторингу, у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.

Згідно п. 2.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Право вимоги переходить від Клієнта до Фактора на наступний день після підписання сторонами Реєстру прав вимоги ( п.4.1 договору від 20.10.2022).

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 відповідача має заборгованість в сумі 80322.96 грн., з яких: 21599.35 грн. - сума заборгованості по основному боргу, 58723.61 грн. - сума заборгованості по відсоткам.

Відповідно до розрахунку заборгованості сума боргу відповідачки станом на 31.08.2023р. складає 80322.96 грн., з яких: 21599.35 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 58723.61 грн. - сума заборгованості по відсоткам.

28.11.2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено Договір факторингу №28/1118-01 відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

31.12.2020 року Додатковою угодою №26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції.

Відповідно до Реєстру боржників № 131 від 27.04.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 укладеного між TOB «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором № 733015729.

20.10.2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», у відповідності до умов якого, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги.

Згідно п. 2.1. Договору факторингу, згідно умов цього Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 відповідача має заборгованість в сумі 80322.96 грн., з яких: 21599.35 грн. - сума заборгованості по основному боргу, 58723.61 грн. - сума заборгованості по відсоткам.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд

Спірні правовідносини регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України(далі ЦК України).

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України).

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті205,207 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно положень статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку про доведеність позивачем отримання відповідачкою кредитних коштів на умовах кредитного договору № 733015729 від 26 січня 2021 р., укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачкою.

Вказаний факт підтверджується наданими позивачем копіями правочинів та платіжними дорученнями про здійснення на ім`я відповідачки банківських переказів коштів в розмірах, передбачених кредитним договором № 733015729 від 26 січня 2021 р. з додатковими угодами до нього.

Доводи відзиву на позов та заперечення на відповідь на відзив щодо заперечення відповідачки як підписання кредитного договору, так і факту отримання кредитних коштів, суд вважає такими, що не обгрунтовують заперечення на позов, виходячи з такого.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Наданням вищевказаних доказів, позивач реалізував своє право на доказування і одночасно виконав обов`язок із доказування.

Відповідачка в обґрунтування аргументів щодо заперечення проти позовних вимог жодних доказів не подала. В разі наявності труднощів щодо отримання доказів відповідно до статті 84 ЦПК України, відповідачка могла скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів у встановленому законом порядку. Проте відповідачем клопотання про витребування письмових доказів не заявлялось.

Факт отримання відповідачкою кредитних коштів в розмірах, передбачених кредитним договором № 733015729 від 26 січня 2021 р. з додатковими угодами до нього підтверджує, що відповідачка в повному обсязі погодила умови кредитування відповідно до положень ст.ст.10, 11,12 Закону України Про електронну комерцію, тобто шляхом пропозиції на його укладення однієї стороною та її прийняття іншою стороною та підписанням зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Неотримання боржником письмового повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові не є перешкодою для реалізації права фактора звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду, а боржник у судовому засіданні має можливість заперечувати проти вимог фактора, що відповідає положенням статті 124 Конституції України.

Крім того, за змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особи, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первинному кредитору і таке виконання зобов`язання є належним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що:

«стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто, таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню».

Наданими позивачем доказами (договором факторингу від 28.11.2018 року та додатковою угодою до нього, реєстром боржників) підтверджено набуття у встановленому законом порядку позивачем права кредитодавця по кредитному договору № 733015729 від 26 січня 2021 р.та додатковим угодам до нього, оскільки за умовами договору факторингу сторони погодили перехід від клієнта до фактора вимоги, яке виникне в майбутньому, що передбачено ст.1078 ЦК України.

Договір факторингу, укладений між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс», а також договір факторингу, укладений між ТОВ «Таліон плюс» та позивачем у встановленому порядку недійсними не визнані, тобто, в силу положень статті 204 ЦК України діє презумпція правомірності указаних правочинів.

Суд відхиляє як необгрунтовані посилання представника відповідача на порушення позивачем строку подання доказів при наданні додаткових доказів до відповіді на відзив, оскільки право позивача надання доказів при подачі відповіді на відзив передбачено ч.3 ст.179 ЦПК України у системному застосуванні з ч.4,5 ст.178 ЦПК України.

Сторона вправі подавати докази суду та обмеження її у цьому без законних підстав буде обмежувати у здійсненні процесуальних прав та порушувати принцип змагальності.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення богів» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги по кредитному договору з додатковими угодами, а ОСОБА_1 прийняла умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання їх електронним цифровим підписом за допомогою одноразових ідентифікаторів, скористалась кредитними коштами на суму 21599,35 грн, однак у порушення умов указаних правочинів остання не виконала своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків у розмірах та на умовах, визначених укладеними правочинами, презумпція правомірності яких не спростована.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги про стягнення з відповідачки боргу по кредиту в розмірі 21599,35 підлягають до задоволення.

Вимоги про стягнення заборгованості по відсотках підлягають до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у Постанові Великої Палати від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12.

Кредитний договір укладався строком на визначений сторонам строк. Отже нарахування кредитором відсотків після закінчення строку кредитування суперечить умовам кредитування і нормам ст.1048 ЦК України.

Відповідно до додаткової угоди від 04.03.2021р. до договору № 733015729 від 26 січня 2021 року та додатку до неї «Графік розрахунків» сторони погодили сума кредиту 21599,35 грн., проценти до 27.03.2021р. 5270,60 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту у разі настання передбаченої п.1.4.3 відкладальної обставини 36108,65 грн., в тому числі 21599,35 грн. кредит, 14509,30 грн проценти.

Отже, первісним кредитором та відповідачкою були остаточно погоджені умови кредитування щодо загальної вартості кредиту 36108,65 грн., в тому числі 21599,35 грн. кредит, 14509,30 грн проценти. Позивачем не доведено, що нарахування відсотків на суму --58723,61 грн., зазначену у Реєстрі прав вимоги, грунтується на умовах договору № 733015729 від 26 січня 2021 року та додаткових угод до нього додатковими угодами до нього від 27 січня 2021 року, 30 січня 2021 року, 20 лютого 2021 року, 20 лютого 2021 року, 24 лютого 2021 року, 01 березня 2021 року, 03 березня 2021 року, 04 березня 2021 року.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем не надано доказів виконання кредитного договору повністю чи частково, суд вважає, що вимоги про стягнення відсотків підлягають до задоволення в частині стягнення 14509,30 грн, оскільки вказана сума відсотків була остаточно погоджена сторонами додаткової угоди від 04.03.2021р. до договору № 733015729 від 26 січня 2021 року.

Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі. Ні. Будь-яка зміна умов договору про споживчий кредит можлива лише за згодою обох сторін позичальника та кредитодавця.

Таким чином, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

У відзиві на позовну заяву від 22 квітня 2022 року відповідачем зазначався попередній розрахунок суми судових витрат, понесених відповідачем, а саме витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн.

На виконання вимог ст. 137 ЦПК України адвокатом поданий договір про надання правової допомоги від 23.03.2024 року, додатку № 1 до Договору від 23.03.2024 року та акт виконання робіт виконавчих робіт (наданих послуг) від 20.04.2024 року.

Виконання адвокатом Калініним С.К. договору про надання правничої допомоги здійснювалось для забезпечення ефективного здійснення процесуальних прав відповідача.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу у суді, взявши до уваги умови договору про надання правової допомоги та акт виконаних робіт від 20.04.2024 року, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, тривалість розгляду справи, аргументи позивача щодо надмірної вартості послуг з надання відповідачу правової допомоги, що є клопотанням про їх зменшенням, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції у сумі 6000 грн. є обґрунтованим та співмірним з розглядом справи.

Предметом судового розгляду були позовні вимоги з ціною позову в розмірі 80322,96 грн. За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та до стягнення заборгованості в сумі 36 108 грн. 65 коп., що складає 45 % від ціни позову. Відповідно відмовлено у частині позовних вимог, що складає 55 % позову.

За таких обставин на підставі п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України позивачу слід компенсувати відповідачці витрати з оплати правової допомоги у сумі 3300 грн. (6000 грн. * 0,55 %).

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2 684 гривень за подачу до суду позовної заяви, що підтверджується платіжною інструкцією № 44767 від 03.10.2023.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати, понесені позивачем по справі пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме 1207,80 гривень (2684*0,45%) судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 4,7,10,81, 141, 263-266, 352-354 ЦПК України, ст. 3, 15, 203, 204, 638, 639, 652, 1048, 1054, 1056-1, 1077, 1078, 1082 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 733015729 від 26 січня 2021 року з додатковими угодами в розмірі 36 108 грн. 65 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати зі сплати судового збору в сумі 1207 грн 80 коп.

Стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 3300 грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення виготовлено 03 червня 2024 року.

Позивач: ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (м. Київ, вул.. Симона Петлюри, 30 )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )