Справа № 372/139/17
Провадження 4-с-12/24
ухвала

Іменем України

25 березня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Проць Т.В.,

при секретарі Лимаренко О.О.

за участю представника приватного виконавця Косяк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича, заінтересована особа ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2023 року директор ТОВ «Дебт Форс» звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича, яку мотивує тим, що 30.01.2024 року приватним виконавцем винесено постанову ВП № 56482345 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої станом на 30.01.2024 року залишок заборгованості складає 450 089,03 грн. У даному виконавчому листі зазначено, шо необхідно стягнути заборгованість в сумі 17 984,29 доларів США, що по курсу НБУ є еквівалентом 460 386,56 грн. Вказує, що згідно норм законодавства виконавець повинен був вказати розмір залишку заборгованості у доларах США. З огляду на наведені порушення вважає доведеним факт незаконності дій приватного виконавця під час винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу. Просить скасувати постанову від 30.01.2024 року ВП №56482345 та зобво`язати приватного виконавця винести постанову в якій зазначити залишок нестягнутої заборгованості у виконавчому документі.

21.03.2024 року приватний виконавець Щербаков І.М. через свого представника подав до суду відзив на скаргу, в якому заперечує проти скарги ТОВ «Дебт Форс», вважає таке звернення до суду безпідставним та необґрунтованим. Зазначає, що заявник завідомо зловживає процесуальними правами та у прохальній частині просить суд скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, оскільки скасувавши постанову, суд вийде за межі своїх повноважень та порушить порядок розгляду і винесення рішення саме за скаргою на дії приватного виконавця. Вказує, що в скарзі не надано відповідних доказів з приводу порушеного приватним виконавцем права ТОВ «Дебт Форс». Також звертає увагу, що 14.03.2024 року приватним виконавцем винесена постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних, в якій доповнено мотивувальну частину «встановлено» постанови та викладено третій абзац в наступній редакції: «Станом на 30.01.2024 року залишок заборгованості складає 17 984,29 доларів США, що по курсу НБУ є еквівалентом 460 386 грн. 56 коп.» Дана постанова є невід`ємною частиною постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.01.2024 року. Крім того, оскільки у вказаній постанові зазначено фактично заборгованість наявну при відкритті провадження постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербаковим І.М. 25.03.2024 року винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних ВП №56482345 згідноя кої «Станом на 30.01.2024 року залишок заборгованості складає 17594,93 долариСША, еквівалент за курсом НБУ 666495,94 грн.» Враховуючи вищевикладене, просить відмовити в задоволенні скарги ТОВ «Дебт Форс» та покласти на останнього витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.

В судовому засіданні представник приватного виконавця доводи, зазначені у відзивах підтримала. Просила відмовити у задоволенні скарги через її необгрунтованість та безпідставність.

Представник скаржника та боржник до суду не з"явились, про час розгляду повідомлялись належнм чином, їх неявка не перешкоджає вирішенню скарги.

Заслухавши доводи представника особи, дії якої оскаржуються, дослідивши матеріали скарги, та відзивів на скаргу, суд встановив наступне.

Із матеріалів скарги та матеріалів цивільної справи встановлено, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 20 березня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 09.06.2008 року, в сумі 17984,29 доларів США, що по курсу НБУ є еквівалентом 460386 грн. 56 коп.

31.05.2018 року постановою приватного виконавчого округу м. Києва Щербакова І.М. відкрито виконавче провадження № 56482345.Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 10.10.2019 року замінено стягувача Публічне акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі №372/139/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № .

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 04.12.2023 року замінено вибулого стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні з примусово виконання виконавчого листа у справі №372/139/17 на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС» (), про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованості за кредитним договором №.

03.01.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Щербаковим І.М. винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження № 56482345.

30.01.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Щербаковим І.М. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, в якій зазначено, що станом на 30.01.2024 року залишок заборгованості складає 450 089,03 грн.

14.03.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Щербаковим І.М. винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних в якій доповнено мотивувальну частину «встановлено» постанови та викладено третій абзац в наступній редакції: «Станом на 30.01.2024 року залишок заборгованості складає 17 984,29 доларів США, що по курсу НБУ є еквівалентом 460 386 грн. 56 коп.»

25.03.2024 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Щербаковим І.М. винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних ВП №56482345 згідноя кої «Станом на 30.01.2024 року залишок заборгованості складає 17594,93 долариСША, еквівалент за курсом НБУ 666495,94 грн.». Вказана постанова невід`ємною частиною постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.01.2024 (ВП №56482345).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.»

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У частині третій статті 533 ЦК України закріплено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 761/1265/14-ц сформовано правові висновки, згідно яких, «особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 53 Закону № 606-XIV. Відповідно до частини третьої вказаної статті у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Із матеріалів справи убачається, що, ухвалюючи рішення у справі, Обухівський районний суд Київської області визначив суму боргу в іноземній валюті з її відображенням в еквіваленті у гривні за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення.

Тобто, визначаючи характер грошового зобов`язання, судом було визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті, що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом НБУ еквівалент у національній валюті України. Зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця.

У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням».

Таким чином, у зв`язку з ухваленням судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті, стягувачу має бути перерахована сума саме в іноземній валюті, визначена судовим рішенням, а у боржників існує обов`язок виконати зобов`язання саме в іноземній валюті (доларах США), а не у національній валюті України - гривні.

Згідно ч. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Вказуючи залишок нестягненої суми в українській гривні в постанові про повернення стягувачу виконавчого документа від 30.01.2024 року та у відмітці на виконавчому документі, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Щербаков І.М. не врахував валюту зобов`язання, вказану в резолютивній частині рішення та у виконавчому листі № 372/139/17.

Дії приватного виконавця при винесенні оскаржуваної постанови від 30.01.2024 року не відповідають зазначеним вимогами нормативних актів, а відтак є неправомірними.

Щодо вимоги скаржника про скасування постанови приватного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачу та зобов`язати суб`єкта оскарження вчинити дії щодо зазначення залишку нестягнутої заборгованості у доларах США у постанові про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.01.20024 року ВП №56482345 то суд вважає, що долучена до матеріалів справи постанова про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 25.03.2024 року вказує на відсутність підстав для задоволення скарги в цій частині, оскільки вказаною постановою приватним виконавцем дотримано положення Законодавства та задоволено вимоги скарги представника ТОВ «Дебт Форс».

Щодо зазначеної у відзиві на скаргу вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.452 ЦПК України судові витрати, пов"язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скаги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було ппостановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Постанова КЦС ВС від 06.12.2023 №370/463/21.

Звертаючись до суду з проханням стягнення з ТОВ «Дебт Форс» витрат на професійну правничу допомогу, адвокат Косяк Н.В. не надала будь-яких додаткових доказів щодо надання нею приватному виконавцю Щербакову І.М. правничої допомоги у справі № 372/139/17 в т.ч. і в підтвердження сплати позивачем витрат на правничі послуги, зокрема, не надано квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову представнику приватного виконавця - адвокату Косяк Н.В. у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.447-451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дебт Форс" задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Щербакова Ігоря Миколайовича щодо незазначення залишку нестягнутої заборгованості у доларах США у постанові про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.01.20024 року ВП №56482345.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 28 березня 2024 року.

Суддя: Т.В. Проць