Справа № 953/9919/24
УХВАЛА

"06" грудня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Зуба Г.А.

за участю секретаря Черниш О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місцеперебування: АДРЕСА_1 ), в особі представника - адвоката Гафича Івана Івановича (м. Харків, а/с 7145, ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до ОСОБА_2 (місцеперебування: АДРЕСА_2 ) про стягнення шкоди завданої внаслідок ДТП,-

в с т а н о в и в :

28.10.2024 до суду надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивачки матеріальну шкоду в розмірі 127606 грн. 40 коп., та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою судді від 13.11.2024 відкрито провадження у даній справі у порядку загального позовного провадження.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

04.12.2024 на адресу суду надійшла спільна заява від позивача та відповідача про затвердження мирової угоди по справі, яку вони просили затвердити в судовому засіданні, закрити провадження по справі, та надано до суду примірник мирової угоди по справі від 02.12.2024, відповідно до якої, зокрема, сторони погодили наступне:

3. ОСОБА_1 зобов`язується передати право власності на належне їй авто Volkswagen Golf р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 .

Учасники судового розгляду в підготовче засідання не з`явились, повідомлялись судом своєчасно та належним чином.

Від представника позивача - адвоката Гафича І.І. надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності, та просив затвердити мирову угоду.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно з ч.7 ст.49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Аналізуючи наведені вище норми, суд звертає увагу, що заява про затвердження мирової угоди подається всіма сторонами справи без виключення, а не деякими учасниками справи і з затвердженням мирової угоди провадження по справі закривається судом повністю, а не в частині.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

З правового висновку ВС від 24.07.2019 у справі №405/1820/17 вбачається, що будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину.

Верховний суд в ухвалі від 30 червня 2021 року у справі№301/395/19зазначив, що відповідність змісту мирової угоди вимогам матеріального закону передбачає, зокрема, аналіз об`єкта мирової угоди майна, яким за умовами мирової угоди розпоряджаються її суб`єкти. Для того, щоб з`ясувати, що мирова угода не порушує права та законні інтереси інших осіб, суд повинен встановити, що: 1) майно, яке передається за мировою угодою, не вилучено з обігу і не обмежено в обігу; 2) учасники мирової угоди мають право розпоряджатися цим майном, що підтверджується правовстановлюючими документами; 3) майно, яке передається за мировою угодою, не перебуває під арештом і щодо нього відсутній спір з іншими особами.

Суд вважає, що мирова угода, яка підписана сторонами, містить вимогу про передачу права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, однак, доказів, що вказане не порушує права третіх осіб (наприклад: спірне майно перебуває у спільній сумісній власності тощо), та щодо нього відсутній спір з іншими особами, або воно не перебуває під арештом до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні спільної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди по справі, у зв`язку з чим відкласти підготовче засідання.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 13, 49, 207, 255 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні спільної заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди по справі - - відмовити.

Підготовче засідання відкласти до 24.01.2025 на 14 год. 30 хв.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали апеляційної скарги.

Повний текст ухвали виготовлено 06 грудня 2024 року.

Суддя Г.А. ЗУБ