Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/7130/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокатеса Дидинська Богдана Миронівна, до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокатеса Дидинська Богдана Миронівна, звернулися в суд із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокатеса Дидинська Богдана Миронівна, звернулися в суд із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 - бабуся позивачів та відповідачів ОСОБА_5 і ОСОБА_4 .

Після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того до спадкового майна відноситься земельна ділянка площею 0.70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чепівської сільської Ради, яка належала їй на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності серії ІІІ-ЗК № 019112 від 15.01.2001 року, виданого на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Чепівської сільської ради народних депутатів від 23.12.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 144.

Відповідно до статті 1261 ЦК України єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_6 є її донька - ОСОБА_7 .

Після смерті матері ОСОБА_7 не зверталась у нотаріальну контору із заявою на оформлення спадщини. Прийняла спадщину в порядку статті 1268 ЦК України, так як проживала і була зареєстрована в спадковому будинку разом із спадкодавцею.

Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЗК № 019112 від 15.01.2001 року виданий на ОСОБА_6 , а в дійсності згідно сівдоцтва про народження правильно писати по батькові " ОСОБА_8 ", а її прізвище " ОСОБА_9 ".

Аналогічні помилки допущені в паспорті ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 , виданому Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області від 15 квітня 2002 року, в довідках за номерами 326, 327 від 22.08.2024 року, виданими старостою Непівського старостинського округу, в свідоцтві про її смерть. Також допущена помилка у свідоцтві про народження , ОСОБА_7 , де в графі про матір написано " ОСОБА_6 ", а її ім"я написано як " ОСОБА_10 ", а у всіх інших документах як " ОСОБА_10 ".

Позивач зазначає, що доказом того, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідною матір"ю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 05.10.2009 року /справа 2-0-107/09/.

Доказом того, що державний акт право на право приватної власності на земельну ділянку серії Ш-ЗК № 019112 від 15.01.2001 року виданий на ОСОБА_6 , а правильним було би писати на ОСОБА_12 є:

- Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сформований 11.08.2009 року.

- Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, сформований 11.08.2009 року, акт припису №1ф від 01.06.2005 року на заміну низковольтного щитка на АДРЕСА_1 , виданий на ОСОБА_14 .

З цих документів випливає, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одружилась 22 грудня 1959 року із ОСОБА_15 . Після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище " ОСОБА_16 " , а ім"я та по батькові записано як " ОСОБА_17 ". При зміні паспорта була допущена помилка в написанні прізвища та по батькові, що стало причиною, що у всіх документах які видавались їй, вона записана як ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла матір позивачів ОСОБА_7 .

Після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок та земельна ділянка пл. 0.70, які належали на праві власності її матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, до спадкової маси відноситься земельна ділянка площею 0.70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чепівської сільської Ради, яка належала їй на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності серії ІІІ-ЗК № 019238 від 24.01.2001 року, виданого на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Чепівської сільської ради народних депутатів від 23.12.2000 року , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 205. Вартість земельної ділянки станом на 01.01.2024 року становить 2006 /двадцять тисяч шістдесят дві/ гривні.

Спадкоємцями за законом першої черги після її смерті відповідно до статті 1261 ЦК України є діти померлої: доньки - ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , син - ОСОБА_4 та чоловік - ОСОБА_18 .

В 6-ти місячний строк після її смерті заяву на прийняття спадщини не подавали. Прийняли спадщину відповідно до статті 1268 ЦК України, так як проживади із сцадкодавицею у спадковому будинку на день її смерті, що підтверджується довідками за номерами 324, 325 від 22.08.2024 року, виданими старостою Чепівського старостинського округу.

Позивачка ОСОБА_2 звернулась із заявою до до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Вашкеби О.І. для оформлення спадщини. 27.08.2024 року отримала відмову, в якій зазначено, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно і є розбіжності в написанні документів.

Правовстановлюючий документ на спадковий будинок відсутній. Будинок рахується за померлою ОСОБА_6 на підставі особового рахунку № НОМЕР_2 згідно погосподарської книги №4 та відомостей по погосподарськоиу обліку за 2-16-2023 роки № 0108-1, книга-2/, що підтверджуєтьься довідкою №83 від 19.02.2024 року, виданою старостою Чепівського старостинського округу.

Як випливає з Інформаційного листа підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах, технічний паспорт на будівлю, документи про відведення в установленому порядку земельної ділянки під забудову.

Спадковий будинок побудований в 1961 році. Згідно погосподарської книги рахується за спадкодавцею ОСОБА_6 , що підтверджено довідками виданими сільським старостою та технічним паспортом на будинок.

Таким чином, враховуючи те, що позивачі прийняли вчасно спадщину але не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, тому є всі правові підстави звернутися до суду із позовом про визнання за ними права власності на спадковий будинок.

Позивачі вказують, що спір щодо спадкового майна між спадкоємцями відсутній. Сторони між собою домовились, що будинок та земельна ділянка пл. 0.70 га залишається неповнолітній ОСОБА_2 , а інша земельна ділянка пл. 0.70 га. позивачці ОСОБА_1 .

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явилися, представник подала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги просить задоволити (а.с.61).

Відповідачі у судове засідання не з"явилися подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують (а.с.57-59).

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 - бабуся позивачів та відповідачів ОСОБА_5 і ОСОБА_4 (а.с. 9-19).

Після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 25).

Крім того до спадкового майна відноситься земельна ділянка площею 0.70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Непівської сільської Ради , яка належала їй на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності серії Ш-ЗК № 019112 від 15.01.2001 року, виданого на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Непівської сільської ради народних депутатів від 23.12.2000 року , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 144 (а.с. 26).

Відповідно до статті 1261 ЦК України єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_6 є її донька - ОСОБА_7 (а.с. 20, 27).

Після смерті матері ОСОБА_7 не зверталась у нотаріальну контору із заявою на оформлення спадщини (а.с.60).

Прийняла спадщину в порядку статті 1268 ЦК України, так як проживала і була зареєстрована в спадковому будинку разом із спадкодавцею, що підтверджується довідками за № № 326, 327 від 22.08.2024 року, виданими старостою Чепівського старостинського округу.

Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЗК № 019112 від 15.01.2001 року виданий на ОСОБА_6 , а в дійсності згідно сівдоцтва про народження правильно писати по батькові " ОСОБА_8 ", а її прізвище " ОСОБА_9 " . Аналогічні помилки допущені в паспорті ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 , виданому Виноградівським РВ УМВС України в Закарпатській області від 15 квітня 2002 року, в довідках за номерами 326, 327 від 22.08.2024 року, виданими старостою Непівського старостинського округу, в свідоцтві про її смерть. Також допущена помилка у свідоцтві про народження , ОСОБА_7 , де в графі про матір написано " ОСОБА_6 ", а її ім"я написано як " ОСОБА_10 ", а у всіх інших документах як " ОСОБА_10 ".

Доказом того, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідною матір"ю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 05.10.2009 року /справа 2-0-107/09/.

Доказом того, що державний акт право на право приватної власності на земельну ділянку серії Ш-ЗК № 019112 від 15.01.2001 року виданий на ОСОБА_6 , а правильним було би писати на ОСОБА_12 є:

- Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сформований 11.08.2009 року.

- Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, сформований 11.08.2009 року, акт припису №1ф від 01.06.2005 року на заміну низковольтного щитка на АДРЕСА_1 , виданий на ОСОБА_14 .

З цих документів випливає, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одружилась 22 грудня 1959 року із ОСОБА_15 .

Після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище " ОСОБА_16 " , а ім"я та по батькові записано як " ОСОБА_17 ". При зміні паспорта була допущена помилка в написанні прізвища та по батькові, що стало причиною , що у всіх документах, які видавались їй, вона була записана як ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла матір позивачів ОСОБА_7 (а.с.20).

Після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок та земельна ділянка пл. 0.70, які належали на праві власності її матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, до спадкової маси відноситься земельна ділянка площею 0.70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чепівської сільської Ради, яка належала їй на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності серії ІІІ-ЗК № 019238 від 24.01.2001 року, виданого на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Чепівської сільської ради народних депутатів від 23.12.2000 року , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 205.

Спадкоємцями за законом першої черги після її смерті відповідно до статті 1261 ЦК України є діти померлої: доньки - ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , син - ОСОБА_4 та чоловік - ОСОБА_18 .

Судом встановлено, що позивачі прийняли спадщину відповідно до статті 1268 ЦК України, оскільки проживади із сцадкодавцем у спадковому будинку на день її смерті, що підтверджується довідками за номерами 324, 325 від 22.08.2024 року, виданими старостою Чепівського старостинського округу (а.с. 33-34).

Позивачка ОСОБА_2 звернулась із заявою до до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Вашкеби О.І. для оформлення спадщини. 27.08.2024 року отримала відмову, в якій зазначено, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно і є розбіжності в написанні документів (а.с.41).

Правовстановлюючий документ на спадковий будинок відсутній. Будинок рахується за померлою ОСОБА_6 на підставі особового рахунку № НОМЕР_2 згідно погосподарської книги №4 та відомостей по погосподарськоиу обліку за 2-16-2023 роки № 0108-1, книга-2/, що підтверджуєтьься довідкою №83 від 19.02.2024 року, виданою старостою Чепівського старостинського округу (а.с.32).

Спадковий будинок побудований в 1961 році. Згідно погосподарської книги рахується за спадкодавцею ОСОБА_6 , що підтверджено довідками виданими сільським старостою та технічним паспортом на будинок (а.с.22-25).

Таким чином, враховуючи те, що позивачі прийняли вчасно спадщину але не мають можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, тому є всі правові підстави звернутися до суду із позовом про визнання за ними права власності на спадковий будинок.

Спір щодо спадкового майна між спадкоємцями відсутній, оскільки відповідачі не заперечують щодо прийняття спадщини позивачами (а.с.57-59).

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1266 ЦК України передбачає, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 295/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, Витяг з Реєстру прав власності з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентарбюро.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачами свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивачів, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний ними спосіб, передбачений законом.

Таким чином, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог, суд приймає рішення про задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 43, 49, 211, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_3 , мешканкою АДРЕСА_1 , право власності за законом в цілому на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами загальною корисною площею 43.5 кв.м., в тому числі житловою 31.2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_3 , мешканкою АДРЕСА_1 , право власності на земельну ділянку площею 0.70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чепівської сільської Ради, яка належала ОСОБА_7 на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності серії ІІІ-ЗК № 019238 від 24.01.2001 року, виданого на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Чепівської сільської ради народних депутатів від 23.12.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 205.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , рнокпп НОМЕР_4 , мешканкою АДРЕСА_1 , право власності на земельну ділянку площею 0.70 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Чепівської сільської Ради яка належала ОСОБА_6 на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності серії ІІІ-ЗК № 019112 від 15.01.2001 року, виданого на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Чепівської сільської ради народних депутатів від 23.12.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 144.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 11.12.2024 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк