Справа №344/7779/24
Провадження №2/443/520/24
РІШЕННЯ

іменем України

05 грудня 2024 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, -

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (позивач) подало до суду позов до ОСОБА_1 (відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь відшкодування витрат у сумі 45 015,80 грн та судовий збір у сумі 3 028,00 грн.

В обґрунтування вимог щодо предмета спору покликається на те, що 11.08.2021 у м.Львові сталася ДТП за участю автомобіля «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та застрахованого ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» транспортного засобу «Porsche Масаn» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Згідно Звіту експерта №1227/21 від 13.08.2021, наданого СПД ФО ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу «Porsche Масаn» д.н.з. НОМЕР_2 складає 116 377,58 грн, а вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу «Porsche Масап» д.н.з. НОМЕР_2 складає 167 909,31 грн. У зв`язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування Позивач відшкодував витрати на ремонт автомобіля на рахунок СТО - ТОВ «Лемберг Авто» кошти в сумі 161 393,38 грн. Отже, відповідач повинен сплатити кошти позивачу в розмірі 45 015,80 грн.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, покликаючись на викладені у ньому обставини, та просить суд позов задовольнити. Окрім цього, зазначив, що договором добровільного страхування не передбачено відшкодування різниці між вартістю відновлювального ремонту та фактично завданими збитками, а тому саме відповідач повинен відшкодувати цю різницю.

Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що окрім полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким ПрАТ «Страхова група «ТАС» застрахувала його транспортний засіб «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 , у нього наявний договір добровільного комплексного срахування транспортних ризиків, укладений між ним та ПрАТ «Страхова група «ТАС», який діяв на час ДТП і яким встановлено ліміт відшкодування за програмою «Автоцивілка Плюс» у розмірі 1 000 000,00 грн. Розмір зазначеного ліміту є достатнім для відшкодування завданої ним у ДТП шкоди іншому транспортному засобу.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Представником позивача подано клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.89), клопотання про розгляд справи за його відсутності на підставі поданих доказів та задоволення позовних вимог у повному обсязі (а.с.131).

Відповідачем подано заяву про відкладення розгляду справи (а.с.99), заяву про розгляд справи за його відсутності та невизнання позову (а.с.133).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 21.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.58-59).

Ухвалами судового засідання від 29.07.2024, 30.09.2024 відкладено розгляд справи (а.с.82, 100).

Ухвалою від 18.09.2024 постановлено проводити судове засідання у справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с.96-97).

Ухвалою судового засідання від 05.12.2024 постановлено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (134).

Позиція суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню повністю виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

За змістом договору добровільного страхування наземного транспорту №473/21-т/лвс від 23.04.2021 ПрАТ «СК «Арсенал страхування» застрахувала транспортний засіб «Porsche Масаn» р.н. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_2 . Страховими ризиками є викрадення, збитки внаслідок ДТП, збитки внаслідок інших подій. Загальна страхова сума, зокрема і по ТЗ, 1 050 000,00 грн. Франшиза по збитках внаслідок ДТП - 0,00 грн (а.с.4-10).

13.08.2021 ОСОБА_2 подано заяву про настання 11.08.2021 події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с.15).

Відповідно до звіту №1227/21 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 18.08.2021 вартість (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Porsche Масаn» д.н.з. НОМЕР_2 становить 116 377,58 грн (а.с.21-35).

Згідно з розрахунком страхового відшкодування від 18.08.2021 страхове відшкодування становить 161 393,38 грн (а.с.12).

За змістом рахунку ТОВ «Лемберг Авто» від 17.08.2021 та акту виконаних робіт від 15.09.2021 вартість робіт та запчастин для «Porsche Масаn» д.н.з. НОМЕР_2 становить 161 393,38 грн (а.с.16-17, 19-20).

Відповідно до страхового акта №006.01812721-1 від 18.08.2021 у результаті страхової події пошкоджено автомобіль «Porsche Масаn» д.н.з. НОМЕР_2 автомобілем «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з чим підлягає виплаті страхове відшкодування у сумі 161 393,38 грн (а.с.11).

Згідно з платіжним дорученням №47333871 від 20.08.2021 ПрАТ «СК «Арсенал страхування» перерахувало ТОВ «Лемберг Авто» 161 393,38 грн страхової виплати ОСОБА_2 по рахунку від 17.08.2021 в т.ч. ПДВ (а.с.18).

Довідкою про дорожньо-транспортну пригоду від 15.09.2021 та постановою Сихівського районного суду Львівської області від 11.10.2021 встановлено, що ДТП 11.08.2021 за участю транспортних засобів «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та «Porsche Масаn» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , сталася з вини ОСОБА_1 (а.с.13, 14).

23.10.2021 ПрАТ «Страхова група «ТАС» сплатила ПрАТ «СК «Арсенал страхування» страхове відшкодування по договору №АР9858629 від 14.04.2021 за пошкодження т/з «Porsche Масаn» д.н.з. НОМЕР_2 у порядку регресу у сумі 112 060,95 грн (а.с.40).

Відповідно до договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків від 14.04.2021 транспортний засіб «Ford Focus» р.н. НОМЕР_1 застрахований ПрАТ «Страхова група «ТАС», зокрема, за програмою «Автоцивілка Плюс» на страхову суму 1 000 000,00 грн. Програма «Автоцивілка Плюс» передбачає, що страхова сума на одну потерпілу Третю особу встановлюється пропорційно кількості потерпілих Третіх осіб за одним страховим випадком від страхової суми за програмою «Автоцивілка Плюс» та відповідно опції (п.22.1.) Розмір страхового відшкодування за окремим страховим випадком та сумарний розмір виплачених за програмою страхових відшкодувань не може перевищувати розміру страхової суми, визначеної для програми «Автоцивілка Плюс» за всіма обраними опціями в цьому Договорі. Розмір страхового відшкодування на одну потерпілу Третю особу не може перевищувати розмір страхової суми, що встановлена на одну потерпілу Третю особу відповідно до цього Договору (п.22.2.). Страховим ризиком є заподіяння протягом строку дії цього договору шкоди майну Третіх осіб внаслідок ДТП під час володіння та/або експлуатації ТЗ (п.22.5.) (а.с.112).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з виплатою позивачем як страховиком відшкодування потерпілому, відповідальність якого застрахована цим страховиком, та переходом до останнього права вимоги до відповідача як завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування (суброгація).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Закону України «Про страхування», який був чинний на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №85/96-ВР) та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV).

Так, Закон №85/96-ВР регулює відносини у сфері страхування і спрямований на створення ринку страхових послуг, посилення страхового захисту майнових інтересів підприємств, установ, організацій та фізичних осіб.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону №85/96-ВР).

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

За змістом частини 1 статті 6 Закону №85/96-ВР добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 8 Закону №85/96-ВРстраховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з приписами частини 1 та 2 статті 9 Закону №85/96-ВР страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток (стаття 27 Закону №85/96-ВР).

За змістом положень статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Закон №1961-I регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У статті 6 Закону №1961-IVвизначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до положень пункту 22.1. статті 22 Закону №1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з приписами статті 29 Закону №1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно із статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України).

У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) зроблено висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV).

Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), і відступати від неї не вбачається підстав.

У постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року в справі № 755/518/19 (провадження № 61-22992св19) зроблено висновок, що відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Наведене обмеження щодо відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, встановлено для страховиків цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Втім, чинне законодавство не містить відповідних положень щодо необхідності урахування фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу у правовідносинах, що виникли між страхувальником та страховиком відповідно до договорів добровільного страхування майна.

У такому випадку розрахунок суми страхового відшкодування здійснюється згідно із умовами договору, вимогам спеціального законодавства.

Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 11.08.2021 близько 17 год 50 хв у м. Львів по вул. Зелена, 391 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки «Ford Focus» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та «Porsche Масаn» р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2

Транспортний засіб «Porsche Масаn» р.н. НОМЕР_2 , на час ДТП, був застрахований ПрАТ «СК «Арсенал страхування» від настання страхових ризиків (зокрема збитків внаслідок ДТП)за Договором добровільного страхування наземного транспорту 473/21-т/лвс від 23.04.2021.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Ford Focus» р.н. НОМЕР_1 , на час ДТП був застрахований ПрАТ «Страхова група «ТАС» на підставі полісу №АР009858629 з лімітом відшкодування за шкоду майну у сумі 130 000,00 грн та договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків від 14.04.2021.

Фактичний збиток (страхове відшкодування), спричинений транспортному засобу «Porsche Масаn» р.н. НОМЕР_2 , встановлений у сумі 161 393,38 грн, вартість збитків, заподіяних цьому транспортному засобу його пошкодженням, встановлено у сумі 116 377,58 грн.

Страховик ПрАТ «СК «Арсенал страхування» сплатив суму страхового відшкодування у сумі 161 393,38 грн.

Страхових ПрАТ «Страхова група «ТАС» сплатив ПрАТ «СК «Арсенал страхування» страхове відшкодування по договору №АР9858629 від 14.04.2021 за пошкодження т/з «Porsche Масаn» д.н.з. НОМЕР_2 у порядку регресу у сумі 112 060,95 грн.

Різниця між встановленими фактичними збитками та відновлювальним ремонтом транспортного засобу «Porsche Масаn» д.н.з. НОМЕР_2 становить 45 015,80 грн (161 393,38 -116 377,58).

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Надавши оцінку аргументам сторін, суд зауважує, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Ford Focus» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 на час ДТП 11.08.2021 була застрахована ПрАТ «Страхова група «ТАС» не тільки на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про що свідчить поліс №№АР009858629, а також на підставі договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків від 14.04.2021.

Норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулюють правовідносини, які виникають виключно у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не поширюються на правовідносини, які виникають у сфері добровільного страхування.

Водночас, чинне на час ДТП законодавство не містило обмежень щодо страхового відшкодування, зокрема щодо необхідності урахування фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу у правовідносинах, що виникли між страхувальником та страховиком відповідно до договору добровільного страхування майна.

Суд звертає увагу на те, що страхова сума за договором добровільного комплексного страхування транспортних ризиків від 14.04.2021 за програмою «Автоцивілка Плюс», яка обрана страхувальником ОСОБА_1 , становить 1 000 000,00 грн. Умовами цього договору передбачено умови виплати розміру відшкодування Третім особам у разі заподіяння шкоди їх майну внаслідок настання ДТП за програмою «Автоцивілка Плюс»: такий розмір встановлюється пропорційно кількості потерпілих Третіх осіб за одним страхом випадком від страхової суми та не може перевищувати розміру страхової суми, що встановлена на одну потерпілу Третю особу відповідно до цього Договору. Цей договір не містить інших обмежень щодо виплати страхової суми, зокрема за програмою «Автоцивілка Плюс».

Таким чином, оскільки потерпілою Третьою особою є одна особа - ОСОБА_2 , тому, на переконання суду, страхової суми достатньо для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди, яка визначена у сумі 161 393,38 грн.

Суд наголошує на тому, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 3 028,00 грн покласти на позивача.

На підставі статей 629, 993, 1187, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, статей 6, 8, 9, 16, 27 Закону України «Про страхування» (7 березня 1996 року № 85/96-ВР), статей 6, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та керуючись 10, 19, 81, 82, 89, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України , суд -

ухвалив:

Відмовити повністю в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Борщагівська, 154, ідентифікаційний код юридичної особи 33908322) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про стягнення відшкодування витрат, заподіяних позивачу, у сумі 45 015,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного судового рішення - 09 грудня 2024 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів