Справа №337/6634/23
Номер провадження 2/337/248/24
05 червня 2024 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді - Ширіної С.А.
з участю секретаря - Бикової С.Б.
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
Представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 15.11.2019 між ОСОБА_2 , від імені якого діяв ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був укладений договір позики грошових коштів про надання (позичання) відповідачу коштів в розмірі 104232,00 грн.,що є еквівалентом 4300,00 доларів США., які відповідач зобов`язувався повернути в строк до 15.11.2020 включно. Крім того, 15.11.2020 між ОСОБА_2 , від імені якого діяв ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що діяв за себе особисто та від імені ОСОБА_4 для забезпечення виконання вищевказаного зобов`язання позики був укладений договір іпотеки, за яким в іпотеку передано майно, що належить на праві приватної спільної сумісної власності відповідачам, а саме: двокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Заставна вартість вказаної квартири визначена в розмірі 300 000,00 грн.
Як зазначає позивач, строк виконання зобов`язань за договором позики настав, однак відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення коштів.
Ухвалою судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01.12.2023 у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити в частині вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_4 .
Ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.12.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
01.12.2023 року судом витребувано у Восьмої запорізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) інформацію щодо прийняття спадщини, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкала за адресою: АДРЕСА_2 та чи відкривалась спадкова справа.
07.12.2023 року на адресу суду Восьмою запорізькою державною нотаріальною конторою Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надано відповідь ,згідно якої зазначено, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 до нотаріальної контори спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилась, про що направлено Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру №75027448 від 06.12.2023 року.
Ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 06.03.2024 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позові та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.Відзив на позовну заяву та будь-які заяви, клопотання відповідача до суду не надходили.
За даних обставин суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи за правилами Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України, оскільки заперечень проти заочного розгляду справі від позивача не надходило.
Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як встановлено судом, 15.11.2019 між ОСОБА_2 , від імені якого діяв ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був укладений договір позики грошових коштів про надання (позичання) відповідачу коштів в розмірі 104232,00 грн.,що є еквівалентом 4300,00 доларів США., які відповідач зобов`язувався повернути в строк до 15.11.2020 включно.
Крім того, 15.11.2020 між ОСОБА_2 , від імені якого діяв ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , що діяв за себе особисто та від імені ОСОБА_4 для забезпечення виконання вищевказаного зобов`язання позики був укладений договір іпотеки, за яким в іпотеку передано майно, що належить на праві приватної спільної сумісної власності відповідачам, а саме: двокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Заставна вартість вказаної квартири визначена в розмірі 300 000,00 грн.
Розділом 12 договору іпотеки сторонами визначено порядок звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотеко держателя за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до змісту вказаного розділу, у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання за договором позики, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням, передбаченим договором позики, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки ,або задовольнити свої вимоги будь-яким іншим способом, визначеним в цьому договорі, або законодавством України.
Розділом 19 сторони встановили, що звернення стягнення на предмет іпотеки можливе у судовому порядку на підставі відповідного рішення суду,на підставі виконавчого напису нотаріуса, шляхом позасудового врегулювання, відповідно до передбачених даним Договором положень про задоволення вимог іпотекодержателя.
Тобто, іпотекодержатель може звернутись до суду з відповідним позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на невиконання відповідачем ОСОБА_3 осново зобов`язання за договором позики, в зв`язку з чим наявні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.
Відповідно до ч. 1 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
На виконання вимог ч. 1 ст. 187 ЦПК України, в порядку досудової підготовки справи здійснено запит до Відділу реєстрації фізичних осіб по Хортицькому району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської . Відповідно до наданої інформації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,проте знята з реєстраційного обліку у зв`язку із смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до відповіді на адресу суду Восьмої запорізької державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) №1532/01-16 від 07.12.2023 року зазначено, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 до нотаріальної контори спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилась, про що направлено Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру №75027448 від 06.12.2023 року.
Виходячи з положень ч. 1 ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.
Відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, серед іншого, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.
Таким чином, з наведеного вбачається, що дана норма закону підлягає застосуванню виключно в разі коли відповідач (боржник) на момент відкриття провадження мав цивільну процесуальну дієздатність, однак помер після відкриття провадження у цивільній справі.
Цивільний процесуальний кодекс України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Навпаки, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона - учасник процесу вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю, після відкриття провадження у справі.
В позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.
Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.
Залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства, є порушенням прав, свобод та інтересів третіх осіб.
За вказаних обставин, відкриття провадження у цивільній справі за відсутності у відповідача цивільної процесуальної дієздатності свідчить про неправомірність виникнення цивільного процесу та відсутність підстав для відкриття провадження у справі.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Ухвалою судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01.12.2023 у відкритті провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити в частині вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки з ОСОБА_4 .
Із матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги до ОСОБА_3 як правонаступника ОСОБА_4 не заявлялись.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
В силу приписів ч. 2 ст.51ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Із розяснень викладених у п. 11постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №14від 18.12.2009року «Просудове рішенняу цивільнійсправі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ч.ч. 1 та 2 ст. 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Виходячи з принципів диспозитивності та змагальності цивільного процесу, суд не вправі з власної ініціативи встановлювати якісь обставини, що мають значення для справи.
В той же час позивач розпорядився своїми процесуальними правами на свій розсуд, предявивши позов про звернення стягнення на предмет іпотеки до ОСОБА_3 як співвласника заставного майна. Клопотання ж про залучення ОСОБА_3 як правонаступника ОСОБА_4 суду не подавав.
За таких обставин, з урахуванням того, що судом при розгляді справи встановлено, що до участі у справі не було залучено в якості належного відповідача -правонаступника ОСОБА_4 , який має відповідати за позовом, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, в той же час ОСОБА_2 не позбавлений права відповідно до ст. 1281 Цивільного кодексу України звернутися до суду до спадкоємців, які прийняли спадщину, що є самостійним предметом доказування, а тому захист прав позивача має здійснюватись шляхом пред`явлення позову за тими же вимогами шляхом подання окремого позову до потенційних спадкоємців майна померлої ОСОБА_4 .
На підставі ст.ст. 3, 11, 12, 15, 16 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 26, 48, 51, 55, 76-83, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280-289, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
У задоволенні позовних вимог представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: С.А.Ширіна