Справа №465/3543/22 Головуючий у 1 інстанції:Мигаль Г.П.
Провадження №22-ц/811/135/24 Доповідач в 2-й інстанції:Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: Левика Я.А.,

суддів: Крайник Н.П., Шандри М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» на рішення Франківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Франківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський науково дослідний радіотехнічний інститут» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 25.09.2018 по 27.06.2022 в розмірі 46 194 (сорок шість тисяч сто дев`яносто чотири) гривні 10 копійок, з вирахуванням із цієї суми при виплаті обов`язкових платежів та зборів.

Вказане рішення оскаржило Державне підприємство «Львівський науково дослідний радіотехнічний інститут».

В апеляційній скарзі просять рішення Франківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2023 рокускасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Зазначають, що ухвалою від 14.07.2022 року суд залишив позовну заяву ОСОБА_1 без руху та надав 10 днів для усунення недоліків. Однак, судове провадження у даній справі було відкрито лише 10 листопада 2022 року відповідною ухвалою, тож судом було порушено п. 5 ст.185 ЦПК України в частині обов`язку повернення позовної заяви позивачу не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків. Таким чином, провадження по справі було відкрито 10.11.2022 року тобто більше як через чотири місяці і справа розглянута судом по суті позовних вимог з пропуском тримісячного строку звернення до суду. При ухваленні рішення суд не врахував, що позивач вів себе не добросовісно, він намагався двічі ввести суд в оману, повідомивши неправдиві дані щодо розміру середньоденного заробітку та щодо періоду затримки розрахунку із ним з 25.04.2018р. по 27.06.2022р., замовчуючи про зміну рішення Франківського районного суду м.Львова від 06.09.2021 року, яке додав до позову та стверджував, що апеляційна скарга ДП «ЛНДРТІ» не подавалась. Проте постановою Львівського апеляційного суду від 24.03.2023 року у справі №465/1364/18 встановлено інший реальний середньоденний заробіток позивача, що відповідає Порядку обчислення середньої заробітної плати, затверджений ПКМУ №100 від 08.02.1995 року, та вказано, що позивачем уже було стягнуто середній заробіток за період з 25.04.2018 р. по 24.09.2018 р.. Зазначають, що 30.06.2022 р. Франківський ВДВС м.Львів ЗМУ МЮ платіжним дорученням №10662 перерахував ОСОБА_1 50417, 13 грн. на підставі виконавчого листа №465/1364/18 виданого судом 07.09.2021 р., тобто передчасно, до прийняття постанови апеляційної інстанції. Фактично, враховуючи резолютивну частину постанови Львівського апеляційного суду від 24.03.2023 р. у цій справі, ОСОБА_1 виплачено безпідставно та незаконно надлишкові кошти в сумі 36698 грн. 93 коп., які він мав би повернути ДП «ЛНДРТІ». Вважають, що цей факт в позивач замовчує, грошові кошти не повертає, водночас вимагає ще додатково середній заробіток. Зазначають, що суд не врахував, що позивачем не доведено, які майнові втрати понесені ним через невчасний розрахунок, - це взагалі не досліджувалось, в той же час, коли рішенням Франківського районного суду м.Львова від 06.09.2021 року у праві №465/1364/18 вже було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Вважають, що суд не взяв до уваги важливу обставину, що розмір присудженого до стягнення за оскаржуваним рішенням середнього заробітку в сумі 46194,10 грн. в шість разів перевищує суму заборгованої та невиплаченої заробітної плати, яка згідно постанови Львівського апеляційного суду від 24.03.2023 року у справі №465/1364/18 становить лише 7920,70 грн. Зазначають, що суд не надав належної оцінки наданим до справи доказам відсутності вини відповідача у невиплаті належних позивачу при звільненні сум, які полягають в тому, що підприємство відповідача тривалий час знаходиться у вкрай важкому фінансовому становищі.

Відповідно до ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши мотиви учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, а також інших письмових заяв та пояснень у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України та задовольняючи позов частково, виходив з того, що наказом Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» від 24.01.2018 року № 2-к позивача звільнено із посади начальника служби охорони з 25.01.2018. Однак, у день звільнення позивача відповідачем не було проведено з ним повного розрахунку, відповідач мав заборгованість по заробітній платі. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 06 вересня 2021 року у справі №465/1364/18 задоволено позов ОСОБА_1 до Державного підприємства Львівський Науково-дослідного радіотехнічного інституту. Вирішено стягнути з Державного підприємства Львівський Науково-дослідного радіотехнічного інституту в користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 50 417, 13 коп. В решті вимог - відмовлено. Стягнуто з Державного підприємства Львівський Науково-дослідного радіотехнічного інституту 704 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави. Постановою Львівського апеляційного суду від 24 березня 2023 року у справі №465/1364/18, рішення Франківського районного суду м. Львова від 06 вересня 2021 року в частині визначення розміру заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, які підлягають стягненню з державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» на користь ОСОБА_1 , та в частині розподілу судових витрат змінено, виклавши другий та четвертий абзаци резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Стягнути з державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» у користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 7920 гривень 70 копійок. Стягнути з державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» у користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 8134 гривень 32 копійок, з вирахуванням із цієї суми при виплаті обов`язкових платежів та зборів. Стягнути з державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 451 гривні 07 копійок. Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 500 гривень 41 копійки.». В решті рішення суду залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 у користь державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 750 гривень 62 копійок. Компенсовано державному підприємству «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 687 гривень 18 копійок. У даному випадку обов`язок відповідача щодо сплати працівнику всіх належних йому сум при звільненні виник до внесення змін у ст. 117 КЗпП України (27.06.2022), тобто до набрання чинності змінами до вказаної норми закону. Вбачається, що постановою Львівського апеляційного суду від 24 березня 2023 року у справі №465/1364/18 з відповідача стягнуто на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 8134 гривень 32 копійок, за період з 26.01.2018 по 24.09.2018, з вирахуванням із цієї суми при виплаті обов`язкових платежів та зборів. Цією ж постановою встановлено, що середній заробіток позивача за один робочий день становить 49,30 грн. За наведених умов, відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, відповідач має своїм обов`язком сплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.09.2018 по 27.06.2022, тобто за весь період нездійснення відповідного розрахунку. Тривалість затримки розрахунку складає 937 робочі дні за період з 25.09.2018р. по 27.06.2022р., виходячи із виробничого календаря: за 2018 рік - 68 днів (вересень - 4 дні, жовтень - 22 дні, листопад - 22 день, грудень - 20 дні); за 2019 рік - 250 дні; за 2020 рік - 251 днів, за 2021 рік - 250 днів за 2022 рік - 1189 днів, (січень -19 днів, лютий - 20 днів, березень - 22 дні, квітень - 21 день, травень - 20 дні, червень 16 днів), що і не заперечив представник відповідача у відзиві на позовну заяву. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи доводи та заперечення відповідача, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме, до стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 46 194,10грн. (937 днів затримки розрахунку х49,30грн - середньоденний заробіток), з вирахуванням від цієї суми при виплаті обов`язкових платежів та зборів.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції частково відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, однак зроблені без повного та всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи; частина обставин, які суд вважав встановленими не відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону, а тому рішення суду підлягає зміні.

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державного підприємства «Львівський науково дослідний радіотехнічний інститут» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільнені, у якому просив:

стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного підприємства « Львівський науково дослідний радіотехнічний інститут» державного концерну « Укроборонпром» 156891,28 ( сто п`ятдесят шість тисяч вісімсот дев`яносто одна грн. 28 коп.) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з підприємства за період з 25.04.2018 року по 27.06.2022 року .

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він працював в державному підприємстві «Львівський науково дослідний радіотехнічний інститут» з 01.06.2012 року по 25.01.2018 року. Наказом ДП « ЛНДРТІ» ВІД 24.01.2018 року №2-к позивача було звільнено із посади начальника служби охорони з 25.01.2018. Однак, фактичний розрахунок ДП «ЛНДРТІ» з позивачем відбувся лише 28 червня 2022 року, а тому тривалість затримки розрахунку складає 937 робочі дні. 06 вересня 2021 року Франківським районним судом м. Львова винесено рішення у справ №465/1364/18, яким встановлено факт невиплати заробітної плати та постановлено стягнути з державного підприємства « Львівський науково - дослідний радіотехнічний інститут» державного концерну «Укроборонпром» на користь ОСОБА_1 50 417,13 грн.(п`ятдесят тисяч чотириста сімнадцять гривень 13коп) заборгованості по заробітній платі в тому числі середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з підприємства за період з 26.01.2018 року по 24.04.2018 року в розмірі 27 962,48грн. (двадцять сім тисяч дев`ятсот шістдесят дві гривні 48 коп.) Апеляційна скарга не подавалась. Фактичний розрахунок ДП «ЛНДРТІ» з позивачем відбувся лише 28 червня 2022 року, а тому тривалість затримки розрахунку складає 937 робочі дні, виходячи із виробничого календаря: за 2018 рік 68 днів (вересень 4дні, жовтень 22 дні, листопад 22день, грудень 20 дні); за 2019 рік 250днів; за 2020 251 днів, за 2021 рік 250 днів за 2022 рік 1189 днів. (січень я9 днів, лютий 20 днів, березень 22 днів, квітень 21 день, травень 20 днів, червень 16 днів). Таким чином, позивачу до сплати належить 156891,28 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.04.2018 року по 27.06.2022 року, виходячи із 937 днів x167,44 грн. = 156891,28грн.

Відповідно до статті 116 КЗпП України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

За змістом статті 117 КЗпП України (в редакції станом на час виникнення спірних відносин) в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до частини 1 статті 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому статтею 117 КЗпП України.

Звертаючись з вимогою про стягнення відшкодування, визначеного виходячи з середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, позивач не повинен доводити розмір майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, не має на меті встановлення точного їх розміру. Суд має орієнтовно оцінити розмір майнових втрат, яких, як можна було б розумно передбачити, міг зазнати позивач. Виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц та в Постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року по справі № 212/5797/15-ц відступила від висновку Верховного Суду України, сформульованого у постанові від 27 квітня 2016 року у справі № 6-113цс16, і зазначила, що, зменшуючи розмір відшкодування, визначений виходячи із середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, необхідно враховувати: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сум; ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Отже, з урахуванням конкретних обставин справи суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника, якщо він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум частково.

Як вбачається із матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорювалось та не спростовано, наказом Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» від 24.01.2018 року № 2-к позивача звільнено із посади начальника служби охорони з 25.01.2018.

Однак, у день звільнення позивача відповідачем не було проведено з ним повного розрахунку, відповідач мав заборгованість по заробітній платі.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 06 вересня 2021 року у справі №465/1364/18 задоволено позов ОСОБА_1 до Державного підприємства Львівський Науково-дослідного радіотехнічного інституту. Вирішено стягнути з Державного підприємства Львівський Науково-дослідного радіотехнічного інституту в користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 50 417, 13 коп. В решті вимог - відмовлено. Стягнуто з Державного підприємства Львівський Науково-дослідного радіотехнічного інституту 704 грн. 80 коп. судового збору в дохід держави.

Постановою Львівського апеляційного суду від 24 березня 2023 року у справі №465/1364/18, рішення Франківського районного суду м. Львова від 06 вересня 2021 року в частині визначення розміру заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, які підлягають стягненню з державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» на користь ОСОБА_1 , та в частині розподілу судових витрат змінено, виклавши другий та четвертий абзаци резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Стягнути з державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» у користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 7920 гривень 70 копійок.

Стягнути з державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» у користь ОСОБА_1 середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 8134 гривень 32 копійок, з вирахуванням із цієї суми при виплаті обов`язкових платежів та зборів.

Стягнути з державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 451 гривні 07 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 500 гривень 41 копійки.».

В решті рішення суду залишено без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 у користь державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 750 гривень 62 копійок.

Компенсовано державному підприємству «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 687 гривень 18 копійок».

Цією ж постановою встановлено, що середній заробіток позивача за один робочий день становить 49,30 грн.

Зважаючи на вказане, а саме задоволення позовних вимог про стягнення заробітної плати частково, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач має право на виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, однак не погоджується з висновком суду в частині визначення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Так, судом першої інстанції визначено розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.09.2018 року до 27.06.2022 року у розмірі 46 194 грн, що значно (в шість разів) перевищує суму заборгованості по заробітній платі, вимогу про стягнення якої задоволено на користь працівника частково, та є очевидно непропорційним наслідкам правопорушення, несправедливим щодо роботодавця та порушує принцип співмірності, відтак апеляційний суд вбачає можливим зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню з Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» на користь ОСОБА_1 та визначає такий в розмірі 3000 грн. Колегія суддів вважає, що такий розмір середнього заробітку є співмірним розміру невиплачених при звільненні сум, справедливим і таким, що відповідатиме обставинам даної справи та враховуючи, зокрема, і активну позицію відповідача, яким зокрема, до набрання законної сили рішенням про стягнення невиплаченої заробітної плати виплачено заборгованість із заробітної плати, визначену судом першої інстанції, а також на даний час і повністю виконано рішення суду у згаданій вище справі. Зазначена сума не відображає дійсного розміру майнових втрат позивача, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, а є лише орієнтовною оцінкою тих втрат, які розумно можна було би передбачити з урахуванням статистичних усереднених показників.

Визначаючи розмір відшкодування, яке підлягає стягненню з Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» на користь ОСОБА_1 , колегія суддів врахувала, також, висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц, провадження №14-62цс18, зазначені у ній критерії, які слід було б враховувати суду першої інстанції при визначенні розміру відшкодування, визначеного виходячи із середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні відповідно до ст.117 КЗпП України.

Отже, апеляційний суд вважає, що слід змінити рішення суду першої інстанції та частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 3000 грн без врахування утримання податків, зборів та інших обов`язкових платежів, які підлягають стягненню в подальшому при виконанні рішення суду.

Враховуючи вказане, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, визнавши її доводи частково обґрунтованими, рішення ж суду першої інстанції слід змінити, виклавши резолютивну частину рішення в такій редакції: «Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково. Стягнути з Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 25.09.2018 по 27.06.2022 в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок, з вирахуванням із цієї суми при виплаті податків та інших обов`язкових платежів та зборів. В задоволенні решти позову відмовити».

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.3, 376 ч.1 п.2-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 14 листопада 2023 року змінити.

Резолютивну частину рішення викласти в такій редакції:

«Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 25.09.2018 по 27.06.2022 в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок, з вирахуванням із цієї суми при виплаті податків та інших обов`язкових платежів та зборів.

В задоволенні решти позову відмовити.»

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 06 червня 2024 року.

Головуючий: Я.А. Левик

Судді: Н.П. Крайник

М.М. Шандра