ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 703/3914/23 провадження № 22-ц/821/782/24 категорія 311010000 Головуючий по 1 інстанції Крива Ю.В. Доповідач в апеляційній інстанції Гончар Н.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Карпенко О.В., Василенко Л.І.

секретар Новицька Н.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача адвокат Холодняк Віктор Миколайович

відповідач: Комунальне підприємство «ВодГео»

представники відповідача ОСОБА_2 , адвокат Геріх Наталія Анатоліївна

особа, що подала апеляційну скаргу - представник Комунального підприємства «ВодГео» - Кугот Ігор Петрович

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «ВодГео» на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «ВодГео» про визнання незаконними наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

17 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом КП «ВодГео» про визнання незаконними та скасування наказів про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 20 травня 2021 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до КП «ВодГео» на посаду аналітика з інвестицій на 0,5 ставки посадового окладу.

23 вересня 2021 року його переведено на посаду інспектора відділу безпеки КП «ВодГео».

30 травня 2023 року наказом директора комунального підприємства «ВодГео» № 152-к до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани за неналежне виконання трудових обов`язків.

Щодо обставин накладення вказаного дисциплінарного стягнення позивач вказує, що 16 березня 2023 року контролером відділу збуту ОСОБА_3 , спільно із інспектором відділу безпеки Домажерським В.В., та начальником відділу збуту Поділою В.М., під час обстеження мереж та вузла комерційного обліку кафе-бару «Журавель» було складено акт обстеження водопровідних та каналізаційних мереж, в якому зазначено факт позаоблікового приєднання до мережі централізованого водопостачання двома пластиковими трубами.

Однак, вказаний акт від 16 березня 2023 року був зареєстрований лише 05 квітня 2023 року за вхідним номером № 54/01-06, тобто після того як 29 березня 2023 року в кафе-барі «Журавель» ФОП ОСОБА_4 , контролером ОСОБА_5 було проведено розпломбування засобу вимірювальної техніки та знято лічильник 13866645 з показником 2154.

Складений акт від 16 березня 2023 року був переданий технічному відділу 07 квітня 2023 року та начальником технічного відділу на ім`я директора підприємства було подано службову записку, в якій зазначено про неможливість розрахунку збитків, оскільки акт від 16 березня 2023 року не відповідає встановленій та затвердженій формі.

Згідно акту службового розслідування № 271/1/01-16 складеного 22 травня 2023 року комісією, створеною відповідно до наказу директора від 21 квітня 2023 року № 188/01-03 «Про проведення службового розслідування щодо обставин виявлення факту позаоблікового приєднання до мережі централізованого водопостачання кафе-бар «Журавель», ФОП ОСОБА_4 та складання акту обстеження від 16 березня 2023 року» зазначено, що організаційними причинами даного інциденту є відсутність контролю за належне оформлення відповідних актів з боку працівників відділу безпеки, а саме інспектора ОСОБА_1 та начальника відділу безпеки ОСОБА_6 , неналежне виконання роботи контролера відділу збуту ОСОБА_3 своїх прямих обов`язків згідно посадової інструкції.

Крім того, зроблено висновок, що в зв`язку з неналежним виконанням обов`язків контролером відділу збуту ОСОБА_3 , інспектором відділу безпеки ОСОБА_1 та начальником відділу безпеки ОСОБА_6 були нанесені збитки КП «ВодГео» на суму 360 657,21 грн.

Таким чином, матеріали службового розслідування по факту оформлення позаоблікового приєднання до мережі централізованого водопостачання ФОП ОСОБА_4 кафе-бар «Журавель», що мало місце 16 березня 2023 року, стали підставою застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани до позивача.

Позивач із вказаним наказом про застосування до нього дисциплінарного стягнення № 152-к від 30 травня 2023 року не погодився.

Вказав, що згідно посадової інструкції інспектора відділу безпеки КП «ВодГео», яка затверджена директором підприємства 01 травня 2021 року, зокрема п.2.7 інструкції, передбачено функціональний обов`язок інспектора відділу безпеки підприємства по виявленню фактів незаконного приєднання до мереж централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, разом з тим, згідно положень посадової інструкції інспектор відділу безпеки не наділений повноваженнями щодо здійснення контролю за роботою контролера відділу збуту, зокрема ОСОБА_5 , а саме щодо належного оформлення актів. Зауважив, що контролери відділу збуту КП «ВодГео», зокрема і контролер ОСОБА_5 , підпорядковані безпосередньо начальнику відділу збуту ОСОБА_7 ..

Таким чином, оскільки правом та обов`язком на складання актів наділені контролери відділу збуту, тому саме контролер зобов`язана була своєчасно здійснити його подальшу реєстрацію. Окрім того, вважає, що матеріалами службового розслідування, на підставі яких до нього застосовано догану, відповідно до вимог ст. 130, ст. 138 КЗпП України не доведено, що ним нанесені збитки КП «ВодГео» на суму 360 657,21 грн.

Відтак позивач вважає, що при застосуванні до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани за наказом № 152-к від 30 травня 2023 року відповідачем не було дотримано вимог положень ст. 149 КЗпП України.

Крім цього, позивач вказав, що наказом директора комунального підприємства «ВодГео» № 209-к від 19 липня 2023 року до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани за неналежне виконання трудових обов`язків. В даному наказі зазначено, що підставою застосування до нього даного дисциплінарного стягнення є службова записка начальника відділу збуту ОСОБА_7 від 19 липня 2023 року.

Вважає, що оскаржуваний наказ прийнято без з`ясування всіх обставин, він не відповідає вимогам трудового законодавства, яке регулює питання притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Так, позивач зазначив, що наказом директора комунального підприємства КП «ВодГео» №197/01-03 від 15 травня 2023 року наказано провести заходи, щодо виявлення недозвітів та самовільного користування, приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення нераціонального водокористування в селі Білозір`я Черкаського району Черкаської області та м. Сміла в термін з 16 травня 2023 року по 31 серпня 2023 року включно. Проведення заходів доручено здійснити контролерами водопровідного господарства відділу збуту спільно з інспекторами відділу безпеки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які на вказаний період підпорядковуються безпосередньо директору підприємства.

Управління проведення заходів вирішено покласти на начальника відділу збуту ОСОБА_7 ..

Із зазначений наказом 16 травня 2023 року ознайомлені виконавці ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Наказом директора КП «ВодГео» № 220/1/01-03 від 30 червня 2023 року внесено зміни до наказу №197/01-03 від 15 травня 2023 року, та пункт 2 викладено в наступній редакції з 01 липня 2023 року: «проведення заходів здійснити контролерами водопровідного господарства відділу збуту спільно з інспектором відділу безпеки Домажерським В.В., у вказаний період ОСОБА_1 підпорядковується безпосередньо директору підприємства».

Позивач зауважив, що із вказаним наказом № 220/1/01-03 від 30 червня 2023 року його було ознайомлено лише 17 липня 2023 року, що було засвідчено його особистим підписом у вказаному наказі. Із попереднім наказом №197/01-03 від 15 травня 2023 року його ознайомлено не було.

Крім цього, позивач зазначив, що зазначені накази суперечать посадовій інструкції інспектора відділу безпеки. Так, згідно п.1.3. посадової інструкції інспектора відділу безпеки затвердженої 01 травня 2021 року директором КП «ВодГео», інспектор відділу безпеки безпосередньо підпорядковується начальнику відділу безпеки підприємства. Згідно п.6 «Прикінцеві положення» зазначеної посадової інструкції, зміни і доповнення до даної посадової інструкції вносяться наказом директора підприємства.

Разом з тим, за наказами № 197/01-03 від 15 травня 2023 року та № 220/1/01-03 від 30 червня 2023 року, зміни в посадову інструкцію інспектора відділу безпеки, за якою визначено його посадові обов`язки, не були внесені.

Також позивач вказав, що за вказівкою директора ним було надано письмове пояснення на службову записку начальника відділу збуту ОСОБА_7 , в якому він зазначив, що станом на 19 липня 2023 року з наказом №197/01-03 від 15 травня 2023 року його не ознайомлено та ніяких доказів неналежного виконання ним трудових обов`язків не надано, тому просив провести службове розслідування. Крім того, станом на 19 липня 2023 року змін до посадової інструкції якою він керувався в роботі, внесено не було.

Однак, службове розслідування при застосуванні до нього дисциплінарного стягнення на підставі службової записки начальника відділу збуту Д`яченко Н.О. від 19 липня 2023 року, проведено не було, його письмове пояснення до уваги не взято.

Накази № 152-к від 30 травня 2023 року та № 209-к від 19 липня 2023 року, за якими його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та на нього накладено стягнення у вигляді доган, в порушення порядку накладення дисциплінарного стягнення, не містять відомостей, в чому саме виразилося неналежне виконання ним трудових обов`язків, з посиланням на фактичні обставини, які саме дії чи бездіяльність були ним вчинені.

Наказом директора КП «ВодГео» № 11-к від 19 липня 2023 року його на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України було звільнено з посади інспектора відділу безпеки з 19 липня 2023 року за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладних на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку з виплатою грошової компенсації невідбутої щорічної відпустки в кількості 35-ти календарних днів. В даному наказі зазначено, що підставою для звільнення позивача із займаної посади є наказ про застосування дисциплінарного стягнення № 152-к від 30 травня 2023 року та наказ про застосування дисциплінарного стягнення № 209-к від 19 травня 2023 року.

Із зазначеним наказом від № 11-к від 19 липня 2023 року про звільнення його із займаної посади на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України позивач категорично не погоджується.

Вказав, що наказ №11-к від 19 липня 2023 року про його звільнення взагалі не містить посилання на факт вчинення ним дисциплінарного проступку та не містить відомостей, які обов`язки встановлені трудовим договором чи правилами внутрішнього трудового розпорядку ним систематично не виконувалися. Із змісту даного наказу слідує, що після притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього стягнення у вигляді двох доган, роботодавець звільнив його за систематичне порушення трудової дисципліни, що фактично є незаконним.

Тобто наказ містить тільки диспозицію норми п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України без розкриття об`єктивної та суб`єктивної частини дисциплінарного проступку. Відтак, позивач вказує, що в оскаржуваному наказі про його звільнення фактично не зазначено, з яких підстав прийнято рішення про його звільнення за п. 3 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

З огляду на вказані обставини, позивач просив визнати незаконним та скасувати накази директора КП «ВодГео» № 152-к від 30 травня 2023 року та № 209-к від 19 липня 2023 року про застосування відносно нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани; визнати незаконним та скасувати наказ директора КП «ВодГео» № 11-к від 19 липня 2023 року про звільнення його з роботи на підставі п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України; поновити його на посаді інспектора відділу безпеки КП «ВодГео» з 19 липня 2023 року; стягнути з КП «ВодГео» середній заробіток за час вимушеного прогулу та допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення його на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць. Крім того, просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати по оплаті судового збору та витрати на правничу допомогу.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано наказ директора КП «ВодГео» від 30 травня 2023 року № 152-к в частині, що стосується застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани відносно ОСОБА_1 .

Визнано незаконним та скасовано наказ директора КП «ВодГео» від 19 липня 2023 року № 209-кпро застосування відносно ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Визнано незаконним та скасовано наказ директора КП «Вод Гео» від 19 липня 2023 року № 11-к про звільнення ОСОБА_1 з роботи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу безпеки КП «ВодГео» з 19 липня 2023 року.

Стягнуто з КП «ВодГео» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за часа вимушеного прогулу за період з 19 липня 2023 року по 18 лютого 2024 року включно в розмірі 87 979 грн. 59 коп.

Допущено до негайного виконання рішення суду в чатсині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Стягнуто з КП «ВодГео» на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 147 грн. 20 коп. та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 2 500 грн., а всього 4 647 грн. 20 коп.

Стягнуто з КП «ВодГео» на користь держави судовий збір в розмірі 2 147 грн. 20 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що в ході розгляду справи по суті судом було встановлено, що в оскаржуваних наказах про застосування дисциплінарного стягнення № 152-к від 30 травня 2023 року та № 209-к від 19 липня 2023 року відповідачем ставилось в вину позивачу неналежне виконання останнім трудових обов`язків.

Суд дійшов висновку, що вказаним вимогам накази № 152-к від 30 травня 2023 року та № 209-к від 19 липня 2023 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 не відповідають.

Оспорюваний наказ № 152-к від 30 травня 2023 року не містить відомостей про те, які саме обов`язки трудової дисципліни передбачені посадовою інструкцією інспектора відділу безпеки КП «ВодГео» були порушені ОСОБА_1 .

Відсутність у наказі посилань на порушення позивачем конкретних положень посадової інструкції, позбавляє можливості зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 ознак дисциплінарного проступку.

Разом з тим, суд встановив, що відомостей про ознайомлення позивача із попереднім наказом № 197/01-03 від 15 травня 2023 року, до якого було внесено зміни наказом № 220/1/01-03 від 30 червня 2023 року матеріали справи не містять, що свідчить про те, що роботодавцем притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності за невиконання обов`язків, про які працівник не був поінформований належним чином, що є недопустимим.

При цьому відповідачем не наведено доводів на спростування вищевказаних обставин, відтак оскаржувані накази директора КП «ВодГео» №152-к від 30 травня 2023 року та № 209-к від 19 липня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення йому доган за неналежне виконання трудових обов`язків судом визнані незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

При цьому, суд врахував, що під час розгляду справи відповідачем не надано доказів наявності в діях позивача вини порушення трудової дисципліни, а саме не виконання посадової інструкції та причинного зв`язку між його діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на нього трудових обов`язків. Зважаючи на підстави, які зазначені у наказах про накладення дисциплінарних стягнень в сукупності, суд дійшов висновку, що наказ № 11-к від 19 липня 2023 року «По особовому складу про звільнення працівника» щодо звільнення позивача не відповідає вимогам трудового законодавства та є незаконним, а тому підлягає скасуванню.

У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку про правомірність заявлених позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який розраховано відповідно до вимог Постанови № 100, тому вимоги позивача в цій частині було задоволено повністю.

У відповідності вимог ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допустив до негайного рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць.

В апеляційній скарзі представник КП «ВодГео» - Кугот І.П. просить скасувати рішення Смілянського міьскрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2024 року як незаконне та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі та стягнути з нього на користь КП «ВодГео» понесені судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду справи судом не було враховано ту обставину, що наказ № 152-к від 30 травня 2023 року про оголошення догани ОСОБА_1 є законний, оскільки в ньому зазначено, що підставою застосування дисциплінарного стягнення є матеріали службового розслідування по факту оформлення поза облікового приєднання до мережі централізованого водопостачання ФОП ОСОБА_4 кафе-бар «Журавель», що мало місце 16 березня 2023 року та неналежне виконання трудових обов`язків працівниками КП «ВодГео» при виявленні факту.

30 червня 2023 року наказом директора КП «ВодГео» № 220/1/01-03 внесено зміни до наказу № 197/01-03 від 15 травня 2023 року про проведення заходів здійснити контролерами водопровідного господарства відділу збуту спільно з інспектором відділу безпеки ОСОБА_1 . Із вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомився 17 липня 2023 року. Оскільки ОСОБА_1 не долучився до виконання наказу від 15 травня 2023 року, тому 19 липня 2023 року був виданий обгрунтований наказ № 209-к «Про застосування дисциплінарного стягнення» та позивачу було оголошено другу догану.

Враховуючи наявність двох доган, позивача 19 липня 2023 року було звільнено з займаної посади згідно з п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Так як звільнення є законним, тому рішення суду підлягає скасуванню повністю в тому числі і в частині стягнення середнього заробітку.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника ОСОБА_1 адвоката Холодняка В.М. зазначено, що доводи апеляційної скарги є повністю необґрунтованими та не дають підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Вказано, що при застосуванні дисципланірних стягнень відносно ОСОБА_1 роботодавцем недотримано положення КЗпП України, не доведено наявність вини в діях позивача, а відтак суд правильно встановив всі обставини справи та дійшов законного висновку про необхідність захисту порушених прав позивача шляхом ухвалення рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідь головуючого, заслухавши учасників справи, які з`явились в судове засідання, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає повністю.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з 20 травня 2021 року.

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 з 20 травня 2021 року прийнятий на посаду аналітика з інвестицій КП «ВодГео» на 0,5 ставки посадового окладу відповідно наказу № 16-к від 19 травня 2021 року.

На підставі наказу № 17-к від 22 вересня 2021 року позивача переведено на посаду інспектора відділу безпеки КП «ВодГео».

14 березня 2023 року від організатора зі збуту ОСОБА_10 надійшла службова записка, в якій вона зазначила необхідність перевірки об`єктів на предмет користування централізованим водопостачанням та централізованим водовідведенням та зняття показників, один з яких є предметом службового розслідування, а саме кафе-бар «Журавель».

У службовій записці було зазначено відділи, які необхідно залучити для всебічного дослідження та встановлення фактів порушень у випадку виявлення.

16 березня 2023 року контролер відділу збуту ОСОБА_3 , інспектор відділу безпеки Домажерський В.В. та начальник ВБ ОСОБА_6 під час обстеження мереж та вузла комерційного обліку кафе-бар «Журавель» склали акт обстеження водопровідних та каналізаційних мереж, в якому зазначили факт позаоблікового приєднання до мережі централізованого водопостачання двома пластиковими трубами 40 мм.

Також в акті зазначено вузол комерційного обліку № 13866645 з показником 1223, антимагнітна пломба, яка не пошкоджена.

Згідно «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» затверджених Наказом від 27 червня 2008 року № 190 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, зареєстровано в міністерстві юстиції України 07 жовтня 2008 року за № 936/15627 у Розділі 4 п 4. зазначено, що факт самовільного приєднання до систем централізованого питного водопостачання та/або централізованого водовідведення згідно з пунктами 1, 2 цього розділу фіксується представником виконавця послуги з централізованого водопостачання / централізованого водовідведення за участю споживача, який самовільно приєднався до цих систем, про що складається акт про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування.

В ході проведення службового розслідування комісією встановлено, що акт від 16 березня 2023 року було передано технічному відділу підприємства КП «ВодГео» 07 квітня 2023 року.

Начальником технічного відділу на ім`я директора було подано службову записку, в якій він зазначив про неможливість розрахунку збитків, оскільки акт від 16 березня 2023 року не відповідає встановленій та затвердженій формі.

Додатково зазначено, що при обстежені відповідного колодязя в місті встановлення лічильника обліку води зазначені в акті труби ПЕ 40 відсутні, вся розводка виконана трубами ПЕ 32.

27 березня 2023 року для усунення порушення та припинення безоблікового використання водопостачання працівниками СВП в присутності майстра СВП було розпломбовано лічильник №13866645, який належить об`єкту кафе-бар «Журавель» з показником 12275.

Згідно наказу директора КП «ВодГео» ОСОБА_2 № 197/01-03 від 15 травня 2023 року «Про проведення заходів щодо виявлення недозвітів та самовільних приєднань до мереж» було наказано провести заходи щодо виявлення недозвітів та самовільного користування, приєднання до системи централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення нераціонального водокористування в с. Білозір`я Черкаського р-ну, Черкаської обл. та м. Сміла в термін з 16 травня 2023 року по 31 серпня 2023 року включно. Проведення заходів здійснити контролерам водопровідного господарства відділу збуту спільно з інспекторами відділу безпеки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Управління проведення заходів покладено на начальника відділу збуту ОСОБА_7 .

Відповідно до акту службового розслідування № 271/1/01-16 складеного 22 травня 2023 року комісією, створеною відповідно до наказу директора від 21 квітня 2023 року № 188/01-03 «Про проведення службового розслідування щодо обставин виявлення факту позаоблікового приєднання до мережі централізованого водопостачання кафе-бар «Журавель», ФОП ОСОБА_4 та складання акту обстеження від 16 березня 2023 року» вбачається, що згідно пояснень інспектора ВБ ОСОБА_1 під час перевірки об`єкту кафе-бар «Журавель» було виявлено факт позаоблікового приєднання до мережі централізованого водопостачання, та контролером ВЗ ОСОБА_3 складено акт в присутності начальника ВБ ОСОБА_6 ..

Щодо зазначених показників лічильника ОСОБА_1 стверджує що контролер особисто спускалася в колодязь та фотографувала лічильник і звірялася з наявними у неї на той момент матеріалами даного об`єкту. Відносно складеного акту такої форми зі слів ОСОБА_1 начальником ВБ ОСОБА_6 було акцентовано увагу на невідповідність акту.

Контролер ВЗ ОСОБА_3 в поясненнях повідомляє що працівники ВБ повідомили їй, що на даному об`єкті є порушення, про яке їм відомо з 2021 року та запропонували самостійно його визначити. Про те, що акт складено власноруч вона не заперечує, також зазначено що всіх присутніх було ознайомлено з інформацією яка зазначена в акті, та підписано кожним особисто без заперечень. Показники лічильника особисто не бачила, так як інспектор ВБ ОСОБА_1 оглядав вузол обліку та фотографував лічильник, фото вона отримала через вайбер наступного дня. В акті зазначені показники лічильника зі слів інспектора ВБ ОСОБА_1 .

Під час підготовки документів для розрахунку збитків контролером ВЗ ОСОБА_3 було виявлено невідповідність інформації щодо показників лічильника, про що вона повідомила свого начальника ВЗ ОСОБА_7 .

Також зазначено що під час з`ясування правильності інформації, а саме останньої цифри на приладу обліку, яка суттєво впливає на розрахунок, інспектор ВБ Домажерський стверджував що остання цифра, а саме п`ята не повинна використовуватися в розрахунку, так як на лічильнику є позначка К = 10.

Начальник ВБ ОСОБА_6 в поясненнях підтверджує що акт згідно якого проводиться службове розслідування був складений контролером ВЗ ОСОБА_3 . Також зазначено, що контролер завчасно повідомила про те, що візьме свої бланки актів. Пояснення щодо зняття фактичних показників лічильника та будь яка інформація з даного приводу відсутня.

На підставі наведеного з урахуванням положень посадових інструкцій комісія дійшла висновку, що організаційними причинами даного інциденту є відсутність контролю за належне оформлення відповідних актів з боку працівників відділу безпеки, а саме інспектора ОСОБА_1 та начальника відділу безпеки ОСОБА_6 , неналежне виконання роботи контролера відділу збуту ОСОБА_3 своїх прямих обов`язків згідно посадової інструкції.

Комісією зроблено висновок, що в зв`язку з неналежним виконанням обов`язків контролером відділу збуту ОСОБА_3 , інспектором відділу безпеки ОСОБА_1 та начальником відділу безпеки ОСОБА_6 були нанесені збитки КП «ВодГео» на суму 360 657,21 грн. (а.с.21-26).

Згідно наказу директора комунального підприємства «ВодГео» № 152-к від 30 травня 2023 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівників КП ВодГео» в тому числі до інспектора відділу безпеки ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани за неналежне виконання трудових обов`язків. Підставою застосування вказаного дисциплінарного стягнення у вигляді догани зазначено матеріали службового розслідування по факту оформлення позаоблікового приєднання до мережі централізованого водопостачання ФОП ОСОБА_4 кафе-бар «Журавель», що мало місце 16 березня 2023 року та неналежне виконання трудових обов`язків працівниками КП «ВодГео» при виявленні факту, відповідно до статей 139-152 КЗпП України (із змінами та доповненнями) (а.с. 36). З наказом ОСОБА_1 ознайомлений 30 травня 2023 року. З пояснень ОСОБА_1 щодо винесення наказу про оголошення догани вбачається, що він не згідний з оголошенням догани. З матеріалами службового розслідування не ознайомлений та вказав, що на засіданні комісії службового розслідування було вирішено нікому не оголошувати догану. Жодного доказу порушення ним трудової дисципліни та неналежного виконання трудових обов`язків не вбачає.

Наказом директора КП «ВодГео» ОСОБА_2 № 220/1/01-03 від 30 червня 2023 року внесено зміни в дію наказу № 197/01-03 від 15 травня 2023 року «Про проведення заходів щодо виявлення недозвітів та самовільного приєднання до мереж» та пункт 2 викладено в наступній редакції від 01 липня 2023 року: «Проведення заходів здійснити контролерам водопровідного господарства відділу збуту спільно з інспектором відділу безпеки Домажерським В.В., вказаний період ОСОБА_1 підпорядковується безпосередньо директору підприємства». Із вказаним наказом ОСОБА_1 ознайомлений 17 липня 2023 року, про що мається його підпис із зазначенням дати на копії наказу (а.с. 35).

Відповідно до службової записки начальника ВЗ ОСОБА_7 від 19 липня 2023 року (а.с. 37), адресовано директору КП «ВодГео» ОСОБА_2 зазначено, що інспектор ОСОБА_1 17 липня 2023 року та 18 липня 2023 року з 08 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. не долучився до виконання наказу № 197/01-03 від 15 травня 2023 року «Про проведення заходів щодо виявлення недосвітів та самовільного приєднання до мереж» та зі змінами від 30 червня 2023 року «проведення заходів здійснити контролерам водопровідного господарства відділу збуту спільно з інспектором відділу безпеки Домажерським В.В., вказаний період ОСОБА_1 підпорядковується безпосередньо директору підприємства». Тому, начальник ВЗ ОСОБА_7 просить вжити заходи дисциплінарного впливу відносно ОСОБА_1 .

Згідно наказу директора КП «ВодГео» ОСОБА_2 № 209-к від 19 липня 2023 року (а.с. 39) «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » вбачається, що відповідно до статей 139 152 КЗпП України (із змінами і доповненнями) не виконання п. 2.7 посадової інструкції інспектора відділу безпеки, наказу № 197/01-03 від 15 травня 2023 року «Про проведення заходів щодо виявлення недосвітів та самовільних приєднань до мереж» та наказу № 220/1/01-03 «Про внесення змін в дію наказу № 197/01-03» від 30 червня 2023 із змінами та доповненнями наказано оголосити догану інспектору відділу безпеки ОСОБА_1 за неналежне виконання трудових обов`язків. Підстава винесення наказу службова записка начальника відділу збуту ОСОБА_7 від 19 липня 2023 року.

Згідно пояснень ОСОБА_1 від 19 липня 2023 року вбачається, що причини застосування до нього дисциплінарного стягнення йому не відомі. Ніяких доказів неналежного виконання трудових обов`язків не надано. З наказом № 197/01-03 від 15 травня 2023 року станом на 19 липня 2023 року ОСОБА_1 не ознайомлено. Просить скасувати наказ про застосування дисциплінарного стягнення, оскільки він являється неправомірним і провести службове розслідування.

Відповідно до Наказу директора КП «ВодГео» ОСОБА_11 № 11-к від 19 липня 2023 року (а.с. 40) по особовому складу про звільнення працівника, керуючись п. 3 ст. 40 КЗпП України наказано ОСОБА_1 інспектора відділу безпеки звільнити із посади із 19 липня 2023 року за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Підставою для винесення наказу вказано: наказ про застосування дисциплінарного стягнення № 152-к від 30 травня 2023 року та наказ про застосування дисциплінарного стягнення № 209-к від 19 липня 2023 року. Бухгалтерії підприємства доручено провести компенсацію невідбутої частини відпустки в кількості 35-ти календарних днів. (а.с. 40).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ст. 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Статтею 139 КЗпП України визначено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно вимог статті 31 КЗпП України роботодавець не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.

Главою Х КЗпП України передбачено загальний порядок та підстави застосування дисциплінарних стягнень.

Відповідно до статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана, 2) звільнення.

Догана оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. В наказі обов`язково має бути посилання на відповідний документ, який порушив працівник.

Згідно положень ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

У статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Отже, ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Відповідно до вимог статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

При цьому, для застосування дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність всіх елементів складу дисциплінарного проступку - об`єкту, об`єктивної сторони, суб`єкта, суб`єктивної сторони, а також врахувати інші обставини, що мають значення: ступінь тяжкості, наявність шкоди, особу працівника.

Об`єктивна сторона дисциплінарного проступку складається з протиправної поведінки суб`єкта (працівника), шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні трудових обов`язків, закріплених нормами загального та спеціального законодавства про працю, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, а також у порушенні або невиконанні наказів і розпоряджень власника, уповноваженої ним адміністрації.

За приписами статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Так, при наданні оцінки правомірності порядку накладання на позивача дисциплінарного стягнення та законності обставин його накладення, слід виходить із загальних правил притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, передбачених КЗпП України.

З вищевикладеного вбачається, що накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та накладення дисциплінарного стягнення повинні містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

При цьому, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника, які полягають у порушенні або неналежному виконанні покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Відповідно до висновків Верховного Суду від 24 липня 2019 року, викладеного за наслідками розгляду справи № 359/4316/17 та від 18 жовтня 2020 року за наслідками розгляду справи № 202/2817/19 судам роз`яснено, що зі змісту 138 КЗпП України вбачається, що у трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості і саме на роботодавця покладено обов`язок доводити наявність умов, серед яких вина працівника для притягнення такого до відповідальності.

При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акту чи акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників.

Аналіз викладених вище норм вказує, що під час вирішення питання про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності на роботодавцеві лежить обов`язок щодо визначення: в чому конкретно проявилося порушення працівником трудової дисципліні з додержанням власником або уповноваженим ним органом передбачених статтями 147-149 КЗпП України правил і порядку застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, зазначення фактичних обставин вчинення дисциплінарного проступку. Для накладення дисциплінарного стягнення необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Аналогічні правові висновки були зроблені Верховним Судом в постанові від 20 липня 2020 року за наслідками розгляду справи № 554/9493/17.

Законодавство про працю не закріплює переліку діянь, які вважаються порушенням трудової дисципліни. Тому, для встановлення дисциплінарного проступку важливо з`ясувати коло трудових (службових) обов`язків працівника. Саме їх невиконання чи неналежне виконання складають основу об`єктивної сторони складу цього правопорушення.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які стали підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Отже, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення останнім трудової дисципліни. При цьому, закон вимагає, щоб факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Крім цього, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків, а також врахувати, що роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був поінформований належним чином.

Надаючи оцінку оскаржуваним наказам про застосування дисциплінарного стягнення № 152-к від 30 травня 2023 року та № 209-к від 19 липня 2023 року вбачається, що відповідачем ставилось в вину позивачу неналежне виконання останнім трудових обов`язків та порушення п. 2.7 його посадової інструкції.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 зазначив що в оскаржуваному наказі директора комунального підприємства «ВодГео» № 152-к від 30 травня 2023 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівників КП ВодГео» в частині, що стосується притягнення його до дисциплінарної відповідальності та про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення йому догани відповідачем, не вбачається факту неналежного виконання, ним покладених посадових обов`язків, передбачених посадовою інструкцією та порушення вимог чинного законодавства, оскільки правом та обов`язком на складання актів про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування послугою централізованого водопостачання та водовідведення він не наділений. Вказує, що складання актів належить до повноважень контролерів відділу збуту, тому саме контролер зобов`язана була своєчасно здійснити його подальшу реєстрацію. Окрім того, зазначає, що матеріалами службового розслідування, на підставі яких до нього застосовано догану, відповідно до вимог ст. 130, ст.. 138 КЗпП України не доведено, що ним нанесені збитки КП «ВодГео» на суму 360 657,21 грн., відтак вважає, що при застосуванні до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани за наказом № 152-к від 30 травня 2023 року відповідачем не було дотримано вимог положень статті 149 КЗпП України.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд першої інстанції правильно врахував, що відповідно до посадової інструкції інспектора відділу безпеки, затвердженою директором КП «ВодГео» визначено права, функціональні обов`язки та відповідальність інспектора відділу безпеки КП «ВодГео». З посадовою інструкцією позивач ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис про це (а.с.41-42).

Згідно вказаної посадової інструкції, зокрема п.2.7, передбачено функціональний обов`язок інспектора відділу безпеки підприємства по виявленню фактів незаконного приєднання до мереж централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Водночас згідно положень посадової інструкції інспектор відділу безпеки не наділений повноваженнями щодо здійснення контролю за роботою контролерів відділу збуту щодо належного оформлення актів, як і не наділений повноваженнями на складання актів про виявлення самовільного приєднання та/або самовільного користування послугою централізованого водопостачання та водовідведення.

Надаючи оцінку висновкам суду, апеляційний суд погоджується з тим, що наказ директора комунального підприємства «ВодГео» № 152-к від 30 травня 2023 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівників КП ВодГео», яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності не містить належного формулювання допущеного останнім порушення, тобто не містить відомостей про те, які саме обов`язки трудової дисципліни передбачені посадовою інструкцією інспектора відділу безпеки КП «ВодГео» були порушені ОСОБА_1 , а містить тільки узагальнене формулювання про порушення трудової дисципліни без належної вказівки на конкретний акт, який встановлює такі правила чи посадові обов`язки працівника, що є недопустимим в контексті процесуальних вимог до наказу, яким працівник притягується до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи, що саме на відповідача покладено обов`язок доводити винність працівника щодо порушення ним своїх посадових обов`язків та враховуючи відсутність в наказі № 152-к від 30 травня 2023 року посилань на порушення позивачем конкретних положень посадової інструкції, висновок суду першої інстанції про не встановлення в діях позивача дисциплінарного проступку є правильним.

При цьому, висновок суду про те, що роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором, і про які працівник не був поінформований належним чином відповідає висновкам, закріпленим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року за наслідками розгляду справи № 452/970/17.

Як вбачається з наказу директора комунального підприємства КП «ВодГео» № 197/01-03 від 15 травня 2023 року наказано провести заходи, щодо виявлення недозвітів та самовільного користування, приєднання до систем централізованого питного водопостачання та централізованого водовідведення нераціонального водокористування в селі Білозір`я Черкаського району Черкаської області та м. Сміла в термін з 16 травня 2023 року по 31 серпня 2023 року включно.

Проведення заходів доручено здійснити контролерами водопровідного господарства відділу збуту спільно з інспекторами відділу безпеки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які на вказаний період підпорядковуються безпосередньо директору підприємства. Управління проведення заходів вирішено покласти на начальника відділу збуту ОСОБА_7 .

Сторони у справі не заперечили, що із зазначений наказом 16 травня 2023 року ознайомлені виконавці - ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (а.с. 34).

Відповідно до наказу директора КП «ВодГео» № 220/1/01-03 від 30 червня 2023 року внесено зміни до наказу № 197/01-03 від 15 травня 2023 року, та пункт 2 викладено в наступній редакції з 01 липня 2023 року: «проведення заходів здійснити контролерами водопровідного господарства відділу збуту спільно з інспектором відділу безпеки Домажерським В.В., вказаний період ОСОБА_1 підпорядковується безпосередньо директору підприємства».

Із вказаним наказом № 220/1/01-03 від 30 червня 2023 року позивача було ознайомлено 17 липня 2023 року, що засвідчено його особистим підписом у вказаному наказі (а.с.35).

Підставою для винесення наказу № 209-к від 19 липня 2023 року «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 » стала службова записка начальника відділу збуту ОСОБА_7 від 19 липня 2023 року про те, що інспектор ОСОБА_1 не долучився до виконання наказу № 197/01-03 від 15 травня 2023 року.

Разом з тим, відомостей про ознайомлення позивача із попереднім наказом № 197/01-03 від 15 травня 2023 року, до якого було внесено зміни наказом № 220/1/01-03 від 30 червня 2023 року матеріали справи не містять, більше того відповідач не заперечив обставини, що ОСОБА_1 з наказом від 15 травня 2023 року не ознайомлювався, що свідчить про те, що роботодавцем притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності за невиконання обов`язків, про які працівник не був поінформований належним чином, що є не недопустимим.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що законних підстав для винесення наказу № 209-к від 19 липня 2023 року «Про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани» у роботодавця не було.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що районний суд надав правильну оцінку доводам сторін в цій частині спору та дійшов обгрунтованого висновку про те, що під час розгляду справи відповідачем не надано доказів наявності в діях позивача вини порушення трудової дисципліни, а саме не виконання посадової інструкції та причинного зв`язку між його діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на нього трудових обов`язків.

Отже, висновок суду про те, що оспорювані позивачем накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності є незаконними та таким, що підлягають скасуванню є правильними, оскільки під час судового розгляду справи як в суді першої так і в суді апеляційної інстанції було доведено факт недотримання відповідачем при їх виданні вимог трудового законодавства та встановлено, що притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарних стягнень у вигляді догани відбулося без законних підстав.

Щодо вирішення позовних вимог в частині визнання незаконним та скасування наказу про звільнення позивача, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу № 11-к від 19 липня 2023 року (а.с. 78) ОСОБА_1 було звільнено із займаної посади за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладних на нього трудовим договором за п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.

З передбачених п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України підстав працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (ст. 151 КЗпП України).

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звільнення позивача з роботи стало систематичне невиконання ним своїх посадових обов`язків, за які його вже було притягнуто до дисциплінарної відповідальності (накладено догану), після чого він не вчинив нового проступку.

Зважаючи на підстави, які зазначені у наказах про накладення дисциплінарного стягнення № 152-к від 30 травня 2023 року та № 209-к від 19 липня 2023 року та наказі про звільнення № 11-к від 19 липня 2023 року, в сукупності, звільнення позивача в той же день, що й оголошення другої догани, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком районного суду про те, що у відповідача не було підстав для його звільнення, адже за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення догана чи звільнення. Після оголошення 19 липня 2023 року ОСОБА_1 другої догани, він не вчинив 19 липня 2023 року нового проступку, який дав підстави для його звільнення в цей же день.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує, що попередні накази про оголошення дисциплінарних стягнень позивачу визнані незаконні, відповідно і наказ № 11-к від 19 липня 2023 року «По особовому складу про звільнення працівника» щодо звільнення ОСОБА_1 не відповідає вимогам трудового законодавства та є незаконним і висновок суду районного суду в цій частині є правильним і не спростовується доводами апеляційної скарги.

Так як наказ про звільнення визнано незаконним, тому є правильним також рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора відділу безпеки комунального підприємства «ВодГео» з 19 липня 2023 року.

Щодо висновку суду першої інстанції в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини першої, другої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 32 постанови Пленуму ВСУ від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 ЗУ «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100.

Згідно з абз. 1 п. 2 роз. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 обчислення середньої заробітної плати, для оплати часу відпусток або для виплати компенсації за невикористані відпустки проводиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Абз. 3 та 4 п. 2 роз. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 передбачено, що в усіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Відповідно до абз. 20 п. 4 розд. 3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два місяці, окрім перелічених вище виплат, також не враховуються виплати за час, протягом якого зберігається середній заробіток працівника (за час виконання державних і громадських обов`язків, щорічної і додаткової відпусток, відрядження, вимушеного прогулу тощо) та допомога у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Як передбачено п. 5 розд. 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Оскільки ОСОБА_1 звільнено з роботи з 19 липня 2023 року, то для розрахунку середнього заробітку, суд першої інстанції відповідно до вимог Постанови № 100 правильно врахував доходи позивача за останні два місяці перед звільненням, тобто за травень і червень 2023 року.

Згідно довідки про середній заробіток № 29 від 01 серпня 2023 року розмір заробітної плати ОСОБА_1 у травні 2023 року становив 12 398 грн. 68 коп., розмір заробітної плати останнього у червні 2023 року становив 10 027 грн. 68 коп., а всього 22 426 грн. 36 коп.; кількість відпрацьованих днів у травні 2023 року - 22 робочих дня, кількість відпрацьованих днів у червні 2023 року - 17 робочих днів, а всього 39 робочих днів. Таким чином, розмір середньоденної заробітної плати становить: 575 грн. 03 коп., з розрахунку: 22 426 грн. 36 коп./39 робочих днів = 575 грн. 03 коп. (а.с.43). Період вимушеного прогулу 153 робочі дні визначено районним судом та розмір середнього заробітку за вказаний період в сумі 87 979 грн. 59 коп. визначено судом першої інстанції правильно і підстав для зміни чи скасування рішення суду в цій частині апеляційний суд не вбачає.

Також, районний суд правомірно застосував положення статті 430 ЦПК України щодо допущення до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Рішення суду в частині вирішення розподілу судових витрат також є правильним. Так, судом першої інстанції враховано, що за підготовку позовної заяви ОСОБА_1 поніс судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2 500 грн., які були стягнуті з відповідача на користь позивача у відповідності до вимог статті 137 ЦПК України. Крім того, позивачем було оплачено судовий збір в розмірі 2 147 грн. 20 коп. за позовну вимогу про стягнення середнього заробітку, які також правомірно стягнуті на його користь з КП «ВодГео». Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за подачу позовних вимог про визнання наказів незаконними та поновлення на посаді, судовий збір в розмірі 2 147 грн. 20 коп. стягнуто з відповідача на користь держави, що також відповідає вимогам статті 141 ЦПК України.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції констатує, що 23 лютого 2024 року ОСОБА_1 звертався до суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу за розгляд справи без врахування стягнутих за підготовку позовної заяви витрат і додатковим рішенням від 01 березня 2024 року такі витрати в розмірі 5 500 грн. були стягнуті з відповідача, однак вказаний процесуальний документ (додаткове рішення від 01 березня 2024 року) сторонами не оскаржувався, та відповідно не є предметом перегляду апеляційного суду під час розгляду апеляційної скарги на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2024 року.

Суд здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Комунального підприємства «ВодГео» - Кугота Ігоря Петровича залишити без задоволення.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 10 липня 2024 року.

Судді