Єдиний унікальний номер 599/1296/24
Номер провадження 2/599/504/2024
У Х В А Л А

іменем України

"06" червня 2024 р. суддя Зборівського районного суду Тернопільської області Чорна В.Г., вивчивши матеріали позовної заяви представника боржника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на дії та постанови державного виконавця Бережанського відділу Державної виконавчої служби Тернопільського району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні ВП № 75034109 від 17 травня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2024 року до Зборівського районного суду Тернопільської області надійшла вказана позовна заява представника боржника у виконавчому провадженні ВП № 75034109 від 17 травня 2024 року ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , у якому позивач просить визнати неправомірними дії Головного управління Національної поліції в Тернопільській області та скасувати постанову про відкриття провадження ВП № 75034109 від 17 травня 2024 року старшого державного виконавця Бережанського відділу державної виконавчої служби Тернопільського району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції .

В обґрунтування скарги вказано, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 30 березня 2024року серії ББА №340301 внесене інспектором СРПП ВП № 2 (м.Зборів) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, старшим лейтенантом поліції Грицай Н.Я., незаконно мене притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП в результаті чого було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400.00грн. Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач звернувся до Зборівського районного суду із адміністративним позовом. За результатами розгляду справи № 599/783/24 судом першої інстанції 26 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення ББА № 340301 від 30 березня 2024року у зв`язку з безпідставністю позовних вимог. Не погодившись із рішенням Зборівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду про що свідчить відповідний лист суду першої інстанції за № 599/783/24/721/2024 від 13 травня 2024року. Розгляд апеляційної скарги призначено Восьмим апеляційним адміністративним судом на 05 червня 2024року о 09.30 год.

Проте, вказана скарга не може бути прийнята судом до розгляду, виходячи з наступного.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом (пункт 6).

Відповідно до частини другої ст.74 Закону № 1404-VIII , рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

06 лютого 2019 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 757/62025/17-ц (провадження №14-619цс18) прийшла до висновку, що оскільки КУпАП не передбачено можливості оскарження у порядку судового контролю за виконанням судових рішень дій осіб, уповноважених здійснювати таке примусове виконання, то оскарження дій державного виконавця у зв`язку з примусовим виконанням судового рішення про накладення адміністративного стягнення, ухваленого в порядку Кодексу України про адміністративні правопорушення, має відбуватися за правилами адміністративного судочинства.

Отже, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішення про притягнення до адміністративної відповідальності можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду у порядку, передбаченому законом.

Постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 26 квітня 2024 року у справі № 599/783/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Тернопільській області відмовлено у задоволення адміністративного позову про оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення ББА №340301 від 30 березня 2024року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Отже рішення, яке знаходиться на виконанні в Бережанському відділі державної виконавчої служби Тернопільського району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадження ВП №75034109, ухвалене не у порядку Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4 листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2013 року № 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі», юрисдикційність розгляду скарг на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС залежить від спеціалізації суду, який ухвалив рішення, що підлягає примусовому виконанню органами ДВС.

У порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення підлягають розгляду, якщо підлягає виконанню рішення суду загальної юрисдикції, ухвалене відповідно до ЦПК стаття 477 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з частиною першою статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (пункт 1); адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті (пункт 4).

Відповідно до частини другої цієї статті окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (частина перша статті 287 КАС України).

Необхідно зауважити, що визначення юрисдикційності залежить від установлення судами таких обставин: чи є вказана скарга реалізацією учасником справи права на судовий контроль за виконанням судового рішення в конкретній справі, чи це є самостійним правом на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів, їх посадових осіб, виконавця чи приватного виконавця як суб`єктів, наділених владними повноваженнями при вчиненні виконавчих дій.

З огляду на наведені вище положення ст.477 ЦПК України та частиною першою ст..287 КАС України, враховуючи вимоги скарги, а також викладені в ній обставини, суд приходить до висновку, що спірні правовідносини необхідно вирішувати шляхом подання відповідної позовної заяви, як передбачено частиною першою ст..287 КАС України.

За таких обставин, згідно з приписами пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, у відкритті провадження за цією скаргою слід відмовити, оскільки скарга не підлягає розгляду у суді у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1-19,33, 186, 351-354,447 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 на дії та постанови державного виконавця Бережанського відділу Державної виконавчої служби Тернопільського району Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у виконавчому провадженні ВП № 75034109 від 17 травня 2024року.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення з відповідною позовною заявою у порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В.Г.