Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Маняка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгороді в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання недійсним полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

03.07.2024 року через підсистему «Електронний суд» позивач ТДВ «Страхова група «Оберіг» звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсним поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-216826588, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб ««Renault», моделі «Master», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin-code НОМЕР_2 , з моменту його укладення.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 14.09.2023 ОСОБА_1 самостійно, без участі ТДВ «Страхова група «Оберіг», за допомогою сервісу "Nextstep Solutions" укладав електронний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-216826588, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб ««Renault», моделі «Master», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin-code НОМЕР_2 , та самостійно вказав, що транспортний засіб має дійсний протокол обов`язкового технічного контролю (далі ОТК), з датою наступного проходження ОТК 14.09.2024. Відповідно до умов полісу строк його дії встановлено з 00:00 год. 15.09.2023 по 14.09.2024 включно. Крім того, в розділі «Особливі умови використання забезпеченого ТЗ» зазначено, що ТЗ підлягає обов`язковому технічному контролю до 14.09.2024 року.

06.06.2024 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участі забезпеченого транспортного засобу. Після настання ДТП, повідомивши про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до Закону 1961-ІV, відповідач надав позивачу копію свідоцтва про реєстрацію забезпеченого транспортного засобу, відповідно до якого вказаний транспортний засіб є спеціалізованим вантажним фургоном.

Так як у позивача відсутній доступ до бази даних МВС України щодо проходження транспортними засобами ОТК, тому страховик при укладенні полісів керується виключно інформацією наданою клієнтом. З метою розслідування страхового випадку позивач, керуючись п. 34.1 ст. 34 Закону № 1961-IV, звернувся до сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України з запитом про проходження ОТК вищевказаним транспортним засобом.

Відповідно до листа Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ, забезпечений транспортний засіб за конструкцією вантажний, вантажопідйомність 1,615 т, та відповідно до частини сьомої ст. 35 Закону підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю з періодичністю кожні два роки. Вищезазначений транспортний засіб ОТК не проходив та станом на 06.06.2023 року не мав діючого протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу.

Таким чином, істотною умовою договору страхування при укладенні Полісу щодо транспортних засобів, що підлягають ОТК, було проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю. Відповідно до вимог закону саме на відповідача покладається обов`язок повідомити інформацію про проходження ОТК. Оскільки відповідач при укладенні Полісу надав неправдиві відомості про істотні умови предмету договору страхування, тому поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР-216826588 слід визнати недійсним з моменту його укладення.

08.08.2024 року засобом поштового зв`язку відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, зміст якої зводиться до того, що він самостійно не укладав електронний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а звернувся з цією метою до страхового агента ТОВ «ЮКРЕЙН БРОКЕР СЕРВІС». На вимогу страхового агента надав останньому технічний паспорт на автомобіль, іншої інформації у нього не вимагалося. Оскільки згідно до п.2 ч.2 ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» належний йому автомобіль не підлягає обов`язковому технічному контролю (вантажний автомобіль вантажопідйомністю до 3,5 тон, який не використовувався з метою отримання прибутку), то і інформація щодо ОТК не надавалася. Страховик при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не пред`явив до страхувальника ніяких вимог щодо надання додаткової інформації чи документів та не перевірив надану відповідачем інформацію. Вважає безпідставними доводи позивача стосовно того, що поліс заповнюється виключно з інформації, наданої страхувальником, і лише на підставі цієї інформації формується поліс. Умисел щодо введення позивача в оману відсутній.

Заяви ( клопотання) учасників справи.

Разом з позовною заявою позивачем було заявлено клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача.

22.07.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача.

26.07.2024 року представником відповідача подано до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

26.08.2024 року через підсистему «Електронний суд» ТДВ «Страхова група «Оберіг» подано до суду письмові пояснення по справі, в яких просить суд залишити без розгляду відзив на позовну заяв та визнати недійсним з моменту його укладення поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-216826588.

27.08.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником позивача подано до суду заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

20.11.2024 року через підсистему «Електронний суд» представником позивача подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача.

05.12.2024 року представником відповідача адвокатом Студеняк О.В. подано до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову заперечує.

Інші процесуальні дії у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2024 справу передано на розгляд на судді Голяні О.В.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області /суддя Лемак О.В./ 15.07.2024 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2024 року головуючим суддею для розгляду цієї справи визначено суддю Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Голяну О.В.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.11.2024 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ТзДВ «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання недійсним страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником транспортного засобу спеціалізованого вантажного фургону марки «Renault», моделі «Master», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin-code НОМЕР_2 ; рік випуску 2017, повна маса 3500 кг, являється ОСОБА_1

14.09.2023 року між ТДВ «Страхова група «Оберіг» та ОСОБА_1 укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-216826588, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб марки «Renault», моделі «Master»», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin-code НОМЕР_2 ; рік випуску 2017, тип с2 вантажні автомобілі вантажопідйомністю понад 2 т. В особливих умовах використання зазначено: не використовується як таксі/маршрутне таксі; підлягає обов`язковому технічному контролю 14.09.2024 року. Термін дії полісу встановлений з 00 годин 00 хвилин 15.09.2023 року по 14.09.2024 року включно.

Укладений сторонами поліс є внутрішнім електронним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В судовому засіданні встановлено, що 06.06.2023 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участі забезпеченого транспортного засобу ««Renault», моделі «Master», державний номерний знак НОМЕР_1 , що не заперечувалось сторонами.

Згідно інформації Головного сервісного центру МВС №31/1734АЗ-19165-2024 від 25.06.2024 року, транспортний засіб «Renault», моделі «Master», державний номерний знак НОМЕР_1 , за конструкцією вантажний, вантажопідйомність 1,615, відповідно до ч.7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю з періодичністю кожні два роки. Вищезазначений транспортний засіб ОТК не проходив та станом на 06.06.2024 року не мав діючого протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу .

Оцінка Суду.

Причиною виникнення спору в даній справі стало питання наявності чи відсутності підстав для визнання полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів недійсним з моменту укладення, тобто з 14.09.2023.

Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

В силу положень ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків, визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальниками страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством.

Частиною першою статті 979 ЦК України передбачено, що договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України «Про страхування», інших законодавчих актів.

Відповідно до ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.

Відповідно до Положення «Про особливості укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 27.10.2021 №673 (далі Положення), внутрішній договір страхування - договір (електронний договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який діє виключно на території України; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору і затверджується Уповноваженим органом за поданням Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ).

14.09.2023 між сторонами був укладений поліс ЕР-216826588 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який є внутрішнім електронним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до розділу ІІІ Положення для укладення внутрішнього електронного договору страхування власник транспортного засобу через ІТС виражає намір укласти договір страхування та вносить відомості, необхідні для укладення такого договору, що є заявою на страхування. Перелік відомостей, необхідних для укладення внутрішнього електронного договору страхування, визначається МТСБУ та оприлюднюється на веб-сайті (веб-сторінці) МТСБУ.

Страховик на підставі отриманої через ІТС заяви на страхування формує пропозицію укласти внутрішній електронний договір страхування у формі проекту страхового поліса, що реєструється в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Пропозиція укласти внутрішній електронний договір страхування направляється страховиком власнику транспортного засобу через ІТС і є чинною до закінчення доби, в якій її було сформовано.

Якщо власник транспортного засобу погоджується з отриманою пропозицією укласти внутрішній електронний договір страхування, він надає страховику через ІТС відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) укласти внутрішній електронний договір страхування і підписує внутрішній електронний договір страхування через ІТС відповідно до законодавства, що регулює організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції.

Після підписання власником транспортного засобу внутрішнього електронного договору страхування в порядку, визначеному цим Положенням, до закінчення доби, в якій було сформовано пропозицію укласти внутрішній електронний договір страхування, страховик зобов`язаний зареєструвати страховий поліс в єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та направити страхувальнику підтвердження вчинення електронного правочину (укладення внутрішнього електронного договору страхування) шляхом надсилання електронного документа - візуальної форми страхового поліса.

Внутрішній електронний договір страхування вважається укладеним з моменту одержання страховиком відповіді про прийняття власником транспортного засобу пропозиції укласти внутрішній електронний договір страхування.

Внутрішній електронний договір страхування набирає чинності з початку строку його дії, що зазначений у страховому полісі, але не раніше дати його реєстрації у єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Тобто поліс № ЕР-216826588 є візуальною формою страхового поліса, що підтверджує укладення внутрішнього електронного договору страхування в розумінні умов Положення.

За твердженням позивача, оспорюваний правочин вчинений під впливом обману відповідача (ст. 230 ЦК України), який під час укладення спірного правочину свідомо повідомив недостовірну інформацію про те, що забезпечений транспортний засіб пройшов ОТК та має дійсний протокол перевірки ОТК.

Статтею 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними.

Договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, укладаються на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до пп. 2.2.1 п. 2.2 Положення при укладанні внутрішнього договору страхування щодо транспортного засобу, який підлягає обов`язковому технічному контролю відповідно до Закону України «Про дорожній рух», страховик зобов`язаний укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов`язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними, на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю відповідно до вимог Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до статті 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Отже, спеціалізований вантажний фургон марки «Renault», моделі «Master», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin-code НОМЕР_2 ; рік випуску 2017, повною масою 3500 кг, не відноситься до вказаного переліку транспортних засобів, які не підлягають технічному контролю, позаяк, за своїми технічними характеристиками є вантажним автомобілем зі строком експлуатації більше двох років.

Вказане підтверджується інформацією, наданою Головним сервісним центром МВС від 25.06.2024, відповідно до якої транспортний засіб «Renault», моделі «Master», державний номерний знак НОМЕР_1 , за конструкцією вантажний, вантажопідйомність 1,615 та відповідно до ч.7 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» підлягає проходженню обов`язкового технічного контролю з періодичністю кожні два роки.

Статтею 35 Закону України «Про дорожній рух» встановлено періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни із строком експлуатації більше двох років кожні два роки.

Стаття 33 Закону України «Про дорожній рух» встановлює, що технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку.

Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Стаття 29 Закону України «Про дорожній рух» визначає, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

У порядку ст. 17 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» оспорюваний поліс міг бути укладений за умови проходження забезпеченим транспортним засобом обов`язкового технічного контролю, якщо протоколом перевірки технічного стану він був би визнаний технічно справним, і на строк, що не перевищує строку чергового проходження транспортним засобом обов`язкового технічного контролю.

Відтак, при оформленні спірного полісу відповідач мав надати позивачу докази проходження обов`язкового технічного контролю. Вказана умова є визначальною при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів щодо такого типу транспортних засобів.

Відповідно до частини першої статті 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. У вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі статей 230-233 ЦК України суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів, зокрема, обману і наявності їх безпосереднього зв`язку із волевиявленням другої сторони щодо вчинення правочину.

Під обманом слід розуміти умисне введення в оману іншої сторони правочину, яка його вчинила, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину (наприклад, у зв`язку з ненаданням технічної чи іншої документації, у якій описуються властивості речі). Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Суб`єктом введення в оману є сторона правочину, - як безпосередньо, так і через інших осіб за домовленістю. Обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть. При обмані наслідки правочину, що вчиняється, є відомими й бажаними для однієї зі сторін. Правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману, на відміну від помилки, є умисел: особа знає про наявність чи відсутність певних обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї. Обман також має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Тобто, обман має місце, коли задля вчинення правочину або надається невірна інформація, або вона замовчується. При чому це робиться навмисно, з метою, аби правочин був вчинений. Усі ці обставини - наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особа введена в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Правочин, здійснений під впливом обману, на підставі статті 230 ЦК України може бути визнаний судом недійсним. Отже позивач має довести наявність одночасно трьох складових, а саме: наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особа введена в оману, наявність обману. Якщо все інше, крім умислу, доведено, вважається, що мала місце помилка. Встановлення наявності умислу у недобросовісної сторони ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є неодмінною умовою кваліфікації недійсності правочину застаттею 230 ЦК України.

Введення страховика в оману страхувальником під час укладення полісу №ЕР-216826588 мало місце шляхом умисного надання неправдивих відомостей про наявність дійсного протоколу обов`язкового технічного контролю забезпеченого транспортного засобу з датою наступного ОТК 14.09.2024 року, у зв`язку з чим поліс було укладено з порушенням вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Суд не приймає як належне посилання відповідача на ту обставину, що договір між сторонами у справі укладався через страхового агента, який вносив відомості у поліс. При цьому неспростованим є факт укладення внутрішнього електронного договору страхування, про що зазначено безпосередньо у полісі і сам страхувальник не звертався до страховика з питання невідповідності цієї обставини дійсності. Врешті ОСОБА_1 також не звертався до страховика з приводу невірного зазначення у полісі тієї інформації, що ТЗ пройшов обов`язковий технічний контроль, а, сплативши страховий внесок, користувався автомобілем аж до моменту дорожньо транспортної пригоди 06.06.2024. Це при тому, що без проходження ОТК використання такого автомобіля заборонено законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач при укладенні полісу ввів в оману позивача щодо істотних умов договору страхування, у зв`язку з чим поліс було укладено з порушенням вимог Закону, а тому він підлягає визнанню недійсним.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги про визнання полісу недійсним є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81, 258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» до ОСОБА_1 про визнання недійсним полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - задовольнити.

Визнати недійсним з моменту його укладення поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-216826588, відповідно до якого було забезпечено транспортний засіб спеціалізований вантажний фургон марки «Renault», моделі «Master», державний номерний знак НОМЕР_1 , vin-code НОМЕР_2 ; рік випуску 2017, повна маса 3500 кг.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» 2422,4 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:

Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг», місце знаходження: 43040, м. Київ, вул. Васильківська, 14, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення суду виготовлено 06.12.2024.

Суддя О.В.ГОЛЯНА