ПОСТАНОВА

Іменем України

25 березня 2024 року м. Кропивницький

справа № 404/3062/23

провадження № 22-ц/4809/277/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних

справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді Дуковський О.Л., Письменний О.А.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про відшкодування моральної шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 листопада 2023 року (суддя Мохонько В.В.),-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог, відзиву на позов

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн.

Вказав, що звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із запитом про надання публічної інформації, а саме: про наявність на території Голованівського району вільних земельних ділянок для садівництва і городництва з місцями їх розташування, проте відповіді відповідачем надано не було.

Зазначена обставина вимусила його звернутися з позовом до адміністративного суду.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2022 у справі №340/5423/21 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо ненадання публічної інформації за запитом ОСОБА_1 від 20.07.2021; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит ОСОБА_1 на інформацію; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області розглянути запит від 20.07.2021 року про надання публічної інформації щодо наявності на території Голованівського району вільних земельних ділянок, що можуть бути використані для садівництва і огородництва з місцями їх розташування.

Позивач зазначає, що протиправними діями відповідача йому була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій відповідача, такі дії встановлені адміністративним судом.

Розмір моральної шкоди обґрунтовує тим, що завдана шкода спричинила негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, важкість виконання повсякденних обов`язків, тимчасову відірваність від активного суспільно-політичного життя громади міста, знижений і нестійкий настрій, нервозність, дратівливість, порушення сну, гіпертонічні кризи, побоювання про майбутній стан здоров`я.

Також, завдана моральна шкода полягає у душевних стражданнях, приниженні честі, гідності, йому довелося присвятити багато свого часу, творчої енергії та сил на захист порушеного права.

Звертає увагу, що йому притаманні особливо розвинуте емоційне сприйняття дійсності та почуття справедливості, а тому нехтування відповідачем під час здійснення розгляду його запиту порушило законні права позивача, сприймалося ним, як прояв образи з боку відповідача, що призвело до сильного психологічного дискомфорту, погіршення самочуття, емоційного хвилювання. Внаслідок протиправних дій відповідача було порушено його стан душевної рівноваги, для відновлення якого доводилося докладати додаткові вольові та психологічні зусилля, у зв`язку з чим був позбавлений можливості повноцінно насолоджуватися життям, працювати, для чого потрібен виважений стан емоційного спокою.

Більш того, внаслідок неправомірних дій відповідача, були порушені його нормальні життєві зв`язки з партнерами, друзями, яким він змушений додатково пояснювати чому став менш привітним, менше приділяти часу друзям, сім`ї, родичам.

За вищевикладеного просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

У відзиві на позов представник Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що позивачем не доведено завдання йому моральної шкоди з боку відповідача, а також не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які б вказували на завдання ОСОБА_1 фізичних чи душевних страждань. Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2022 у справі № 340/5423/21 відновлені порушені права позивача, а будь-яких причинно-наслідкових обставин між бездіяльністю відповідача та шкодою, завданою позивачеві не встановлено (а.с.41-44).

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 листопада 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів заподіяння йому відповідачем моральних страждань або втрат немайнового характеру.

Сам лише факт ухвалення рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2022 не може бути самостійною та достатньою підставою стверджувати про спричинення позивачеві моральної шкоди та не звільняє його від обов`язку надати докази.

Кіровоградський окружний адміністративний суд своїм рішенням, визнавши протиправними дії відповідача щодо розгляду запиту ОСОБА_1 , зобов`язав Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області надати відповідь на запит позивача від 20.07.2021 року на отримання публічної інформації.

Отже, судовим рішенням були відновлені порушені права позивача щодо розгляду його запиту. Будь-яких інших обставин, зокрема, щодо заподіяння шкоди позивачу, причинного зв`язку між такою шкодою та бездіяльністю відповідача не встановлено.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Згідно поданої апеляційної скарги просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування мотивів оскарження вказує, що протиправними діями ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області йому була завдана моральна шкода, яка полягає у стражданні та приниженні, яких він зазнав внаслідок протиправних дій відповідача.

Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не було враховано практику Європейського суду з прав людини у подібних правовідносинах.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року відкрито провадження у даній справі; встановлено строк для подачі відзиву.

15 січня 2024 року закінчено підготовчі дії, справу призначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 15 лютого 2024 року, про що постановлено відповідну ухвалу.

Учасників справи належним чином повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду справи (а.с.88-89).

Від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі (а.с.86).

Участь сторін в суді апеляційної інстанції

Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явились.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За положеннями ч.5 ст. 268 ЦПК, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступного.

Обставини справи встановлені судами

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с.14).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2022 у справі за № 340/5423/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо ненадання публічної інформації за запитом ОСОБА_1 від 20.07.2021 року. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит ОСОБА_1 на інформацію. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області розглянути запит від 20.07.2021 про надання публічної інформації щодо наявності на території Голованівського району вільних земельних ділянок, що можуть бути використані для садівництва і городництва з місцями їх розташування (а.с.15-18)

Вказаним судовим рішенням встановлено, що 20.07.2021 позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області із запитом про отримання публічної інформації, а саме, просив надати інформацію щодо наявності на території Голованівського району вільних земельних ділянок, що можуть бути використані для садівництва і городництва з місцями їх розташуваннями, який був доставлений на адресу відповідача 22.07.2021 року.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Спірні правовідносини виникли з підстав звернення ОСОБА_1 20.07.2021 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровогрдській області із запитом про отримання публічної інформації, яким він просив надати інформацію щодо наявності на території Голованівського району вільних земельних ділянок, які можуть бути використані для садівництва і городництва з місцями їх розташування, який був доставлений на адресу відповідача 22.07.2021. Відповідь позивач не отримав, що становить порушення його прав передбачених ЗУ «Про доступ до публічної інформації» та змусило звернутися за судовим захистом.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2022 року у справі за № 340/5423/21 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо ненадання публічної інформації за запитом ОСОБА_1 від 20.07.2021 року; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит ОСОБА_1 на інформацію; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області розглянути запит від 20.07.2021 про надання публічної інформації щодо наявності на території Голованівського району вільних земельних ділянок, що можуть бути використані для садівництва і городництва з місцями їх розташування.

Адміністративний суд критично поставився до заперечень відповідача щодо надання 28.07.2021 вичерпної відповіді на запит позивача від 20.07.2021, вказавши, що докази сторони про надання відповіді є неналежними.

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність (ст. 3 Конституції України).

За змістом норм Глави 82 ЦК України підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом.

Згідно зі ст. 177, ч. 1 ст. 200 ЦК України інформація є одним із видів об`єктів цивільних прав і являє собою будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом (ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Порушення прав запитувачів інформації, зокрема прав фізичних осіб, на публічну інформацію може мати склад не лише порушення у сфері адміністративних правовідносин, а й порушення цивільних прав таких осіб та завдавати їм шкоди.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень (ст. 56 Конституції України).

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом (ст. 55 Конституції України).

Вказані норми Основного Закону України деталізуються іншими актами законодавства, в тому числі цивільного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

На підставі вказаних норм відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Як роз`яснено у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно роз`яснень, наданих у пунктах 5,9 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог статті 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивач у цій справі повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди, і що дії або бездіяльність відповідача є підставою для відшкодування шкоди у розумінні статей 1167, 1174 ЦК України.

Позивач вказує на необхідність застосувати практику Європейського суду з прав людини. У практиці ЄСПЛ порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань і незручностей, зокрема, через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди. Тобто з позиції сторони, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави прав людини, навіть якщо вони не потягли за собою вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння моральної шкоди.

Судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області щодо не надання публічної інформації за запитом ОСОБА_1 , таким чином позивач вважає доведеність наявність усіх складових цивільно-правової відповідальності, необхідних для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів звертає увагу на наступне, прийнявши до уваги Постанову ВП Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/1702, згідно до ч.4 ст.263 ЦПК. Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою.

Втім цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Отже, для притягнення органу державної влади до цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду необхідна наявність трьох елементів: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Відсутність хоча б одного з елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Завдання моральної шкоди - явище завжди негативне. Однак з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування.

Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи.

Причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності і полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин.

Об`єктивний причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім. Відсутність такого зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

Щодо самої моральної шкоди, то вона полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій.

Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду.

Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого

З огляду на предмет та підстави позову, принципи диспозитивності та змагальності цивільного судочинства (п. 4, 5 ч. 3 ст. 2, ст. 12, 13 ЦПК України) колегія суддів апеляційного суду вважає, що довести наявність передбачених ст. 1173 ЦК України умов для відшкодування шкоди відповідачем має позивач, який звернувся з таким позовом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1 - 3 ст. 89 ЦПК України).

Рішення суду у адміністративній справі, для справи, яка переглядається в апеляційному порядку, має преюдиційне значення, а обставини, які ним встановленні, не підлягають доказуванню сторонами згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Суд першої інстанції правильно виснував, що саме лише задоволення адміністративного позову не є безумовною підставою для висновку про наявність моральної шкоди та причинного зв`язку між бездіяльністю відповідача та можливою моральною шкодою.

Склад правопорушення, передбаченого ст. 1173 ЦК України, належить доводити позивачу.

Те, що позивач не отримав запитувану публічну інформацію у встановлений законом строк, тобто те, що відповідач не виправдав його правомірні очікування, могло викликати у нього негативні емоції такі, які викладені в підставу відшкодування.

Разом з тим, з огляду на характер правопорушення (ненадання та несвоєчасне надання інформації про вільні земельні ділянки для садівництва і городництва на території Голованівського району), відсутність доводів позивача про неможливість реалізації ним будь-яких намірів через відсутність запитуваної публічної інформації, а також враховуючи поновлення права позивача на отримання такої інформації у судовому порядку, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що немає підстав вважати, що негативні емоції, які міг відчувати позивач через порушення його права на інформацію, досягли рівня душевних страждань (душевного болю, муки, приниження).

По суті такого ж висновку дійшов і суд першої інстанції, вказавши у рішенні про недоведеність позивачем заподіяння йому моральної шкоди та причинного зв`язку між протиправною бездіяльністю відповідача та стверджуваною позивачем шкодою.

Доводи позивача про те, що через ненадання відповідачем йому запитуваної інформації він зазнав приниження честі та гідності не заслуговують на увагу через загальноприйняті поняття про честь та гідність людини, які не могли завдати шкоди за визначених обставин цієї справи.

З огляду на викладене, підстави визнати доводи апеляційної скарги обґрунтованими, відсутні.

Досліджуючи судову практику, звернуто увагу, що згідно даних ЄДРСР непоодинокі звернення позивача з аналогічними позовами до ГУ Держгеокадастру різних областей.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що визначені законом підстави для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення відсутні, подану у даній справі апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 листопада 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. М. Дьомич

Судді О.Л. Дуковський

О.А. Письменний