Справа № 553/4006/24
Провадження № 2-н/553/997/2024
У Х В А Л А

10.12.2024м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Москаленко В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -

В С Т А Н О В И В :

09.10.2024 до Ленінського районного суду м. Полтави надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ за адресою споживання: АДРЕСА_1 .

На запит відповідно до вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом отримана інформація з Єдиного державного демографічного реєстру №956885 від 10.12.2024, відповідно до якої підтверджене місце проживання боржника ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Дослідивши матеріали заяви, приходжу висновку про відмову у видачі судового наказу, зважаючи на наступне.

У заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснює постачання для ОСОБА_1 природного газу за адресою: АДРЕСА_1 та заборгованість виникла саме за цією адресою, в той час як боржник зареєстрований за іншою адресою.

Разом з цим, доказів, які б підтверджували, що за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , або ж, що вона проживає за вказаною адресою та споживає послуги, які надає заявник, суду не надано.

Отже, відповідно до наданих відомостей, адреса зареєстрованого місця проживання боржника не співпадає з адресою, за якою виникла заборгованість, яку стягувач просить стягнути з вказаного боржника.

За нормами п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Оскільки ОСОБА_1 за адресою, зазначеною стягувачем у заяві про видачу судового наказу та за якою виникла заборгованість, не зареєстрована, даних щодо оформлення за нею права власності на квартиру або її проживання за даною адресою суду не надано, то, відповідно, із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, тому суд вважає за необхідне у видачі судового наказу відмовити.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України, передбачено, що за результати розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ч. 1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 8 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

У відповідності до ч. 2 ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами визначеними у частині першій цієї статті, в наказаному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до положень ч.2 ст.164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись статтями 165, 186, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення до Полтавського

апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави В. В. Москаленко