Справа № 169/1017/23 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О. В.
Провадження № 22-ц/802/619/24 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_1 , поданою від її імені представником ОСОБА_2 на рішення Турійського районного суду Волинської області від 02 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» звернулося до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 02 серпня 2016 року між ПАТ «Ідея Банк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № V01.201.74593, відповідно до умов якого банк надав позичальниці на поточні потреби кредит у розмірі 42 233 грн, включаючи витрати на страховий платіж, строком до 02 серпня 2022 року, з процентною ставкою у розмірі 32 % річних від залишкової суми кредиту.

03 грудня 2020 року між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до умов якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до ОСОБА_1 ..

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачкою кредитних зобов`язань за кредитним договором, у неї станом на 03.12.2020 (дата відступлення прав вимоги) утворилася заборгованість у розмірі 85 112,63 грн, з яких 37 245,19 грн заборгованість за основним боргом і 47 867,44 грн заборгованість по відсотках.

У зв`язку із невиконанням грошового зобов`язання, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України ТОВ «ФК «Профіт Капітал» вправі здійснити нарахування 3 % річних та інфляційні втрати за весь час прострочення, розмір яких становить відповідно 3 133,46 грн 3% річних і 12 113,06 грн інфляційні втрати.

Таким чином, загальний розмір заборгованості за кредитним договором станом на 23.02.2022 становить 100 359,14 грн, яку позивач просив стягнути з відповідачки та відшкодувати судові витрати.

Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 02 квітня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» 74 386,77 грн заборгованості, яка складається з: 37 245,19 грн заборгованість за тілом кредиту, 25 832,26 грн заборгованість по відсотках, 2 322,22 грн 3 % річних і 8 987,10 грн інфляційні втрати.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Профіт Капітал» 1 989,38 грн судового збору і 5 188,40 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 від імені відповідачки ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення в частині стягнутих процентів і ухвалити у цій частині нове судове рішення про відмову в позові, та змінити рішення суду в частині визначення розмірів 3 % річних та інфляційних втрат, зменшивши 3 % річних до 1 371,20 грн, а інфляційні втрати до 5 306,59 грн.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 5 ст. 268, ст. 381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині залишити без змін з таких підстав.

Згідно зі статями 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України).

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 02 серпня 2016 року між ПАТ «Ідея Банк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № V01.201.74593, відповідно до умов якого банк надав позичальниці на поточні потреби кредит у розмірі 42 233 грн, включаючи витрати на страховий платіж, строком до 02 серпня 2022 року, з процентною ставкою у розмірі 32 % річних від неповернутої суми кредиту. Сторонами погоджено графік щомісячних платежів за кредитним договором, згідно якого сума щомісячного погашення кредиту становила 1 325,49 грн за період з 02.09.2016 по 02.07.2022 і 1 278,02 грн 02.08.2022 /розділ 6/ (а.с.5-7).

03 грудня 2020 року між АТ «Ідея Банк» і ТОВ «ФК «Профіт Капітал» було укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до умов якого первісний кредитор передав (відступив) новому кредитору свої права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, у тому числі до ОСОБА_1 за договором № V01.201.74593 від 02.08.2016 із загальним розміром заборгованості 85 112,63 грн, з яких 37 245,19 грн заборгованість за основним боргом і 47 867,44 грн заборгованість по відсотках (а.с.17-24).

Зі сформованої АТ «Ідея Банк» виписки по рахунку за період з 01.01.2000 по 03.12.2020 вбачається, що за період з 04.10.2016 по 25.05.2018 відповідачкою погашено борг по кредиту у розмірі 10 668,97 грн, а заборгованість по кредиту становить 85 112,63 грн, з яких 37 245,19 грн заборгованість за основним боргом і 47 867,44 грн заборгованість за нарахованими і несплаченими відсотками (а.с.8-10).

Суд першої інстанції, задовольняючи позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 37 245,19 грн, дійшов висновку про доведеність такого розміру заборгованості і сторонами цей розмір не оспорюється, рішення суду в цій частині не оскаржується, а тому апеляційним судом і не переглядається.

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що рішення суду в частині стягнення заборгованості по процентах необхідно скасувати і в цій частині в позові відмовити з тих підстав, що позивачем не надано розрахунку заборгованості по процентах, заявлений розмір не доведено, а суд першої інстанції перебрав на себе функцію позивача, визначаючи самостійно цей розмір відхиляються апеляційним судом.

Розмір процентів за користування кредитом узгоджено сторонами при укладенні 02.08.2016 кредитного договору № V01.201.74593, а саме 32 % річних від неповернутої суми кредиту /п. 1.3/. Повертатися кредит визначено у 72 щомісячних внески /п. 2.1/. Сторонами погоджено графік щомісячних платежів за кредитним договором, згідно якого сума щомісячного погашення кредиту становила 1 325,49 грн за період з 02.09.2016 по 02.07.2022 і 1 278,02 грн 02.08.2022 /п. 6.1/. Розділ 2 містить конкретизований порядок повернення заборгованості та порядок розрахунків. У п. 5.7 визначено реальну процентну ставку 37,1367 % та абсолютне значення подорожчання кредиту 52 154,81 грн, які діють за умови своєчасного погашення позичальником грошових зобов`язань відповідно до п. 2.1. договору (а.с.5-6).

Матеріали справи містять докази про дати і розміри погашення кредитної заборгованості відповідачкою станом на 03.12.2020 та про розмір заборгованості, який залишився на цю дату, сформований первісним кредитором АТ «Ідея Банк».

Відповідачка, у порушення вимог ст. 12 ЦПК України, не надала жодного доказу у спростування цих доказів та про погашення нею боргу в іншому розмірі та в інші дати.

Суд зобов`язаний дослідити усі надані сторонами докази.

У постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2020 року у справі N 911/19/19 зазначено, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

У цій справі суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що розмір заборгованості по відсотках має бути меншим від заявленого позивачем, визначивши його самостійно, шляхом простого математичного розрахунку.

Позивач рішення суду в цій частині не оскаржив, погодившись із доводами суду.

Ураховуючи умови кредитного договору та несплату відповідачкою кредитної заборгованості відповідно до узгоджених з банком умов у цьому кредитному договорі, підстави для відмови у стягненні заборгованості за процентами відсутні, а також відповідно відсутні підстави для зменшення розміру стягнутих судом 3 % річних та інфляційних втрат, у зв`язку із чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування і зміни рішення суду в оскаржуваній частині, яке ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 268 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 268 ч. ч. 4, 5, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 , подану від її імені представником ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Турійського районного суду Волинської області від 02 квітня 2024 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя

Судді