Провадження № 2/466/581/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

17 травня 2024року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Мошовській М.-О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у загальному позовному порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами, -

встановив:

24.10.2023 ОСОБА_1 пред`явив в суд позовну заяву до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами, в якій просить змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за судовим наказом Шевченківського районного суду м. Львова від 06.02.2019р. справі №466/835/19 щомісячно на 1/8 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення повноліття та звільнити його від сплати заборгованості за аліментами за виконавчим листом №466/835/19 виданого 06.02.2019р. Шевченківським районним судом міста Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячно у розмірі половини заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, судові витрати по сплаті судового збору покласти на Відповідача.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що у Шевченківському ВДВС у місті Львові ЗМУ МЮ (Львів) на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №466/835/19 виданий 06.02.2019р. Шевченківським районним судом міста Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячно у розмірі половини заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину - ВП № 58992284.

Після запровадження воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у березні-квітні 2022року ОСОБА_2 разом з дітьми виїхала за межі України, та досі проживає в Німеччині, де отримує всі можливі фінансові і матеріальні допомоги.

Він належним чином виконував свої батьківські обов`язки, сплачує аліменти на утримання дітей, однак, у нього склались обставини, що унеможливлюють сплачувати аліменти в розмірі визначеному судом.

Розмір аліментів, які стягуються з нього, значно перевищує прожитковий мінімум на трьох дітей. Нарахований державним виконавцем розмір заборгованості по сплаті аліментів є дуже великий (в тому числі через неправильне нарахування) і він його фізично не може сплатити, оскільки перебуває на військовій службі на бойових позиціях, а не в тилу, а тому вимушений забезпечувати себе належно: він купує амуніцію, одяг, їжу, ліки (після 2х операцій приймає ліки), оплачує послуги зв`язку - на даний час ще більше зросли ціни на все. На його утриманні двоє батьків-інвалідів наявність на його утриманні непрацездатних батька і матері не було враховано при стягненні аліментів. Хоча не проживає в квартирі по місцю реєстрації місця проживання (бо на службі), але за себе і колишню дружину з дітьми оплачує рахунки за житлово-комунальні послуги.

У зв`язку з чим, він звернувся до суду з позовною заявою про зміну розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 16.11.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 не з`явились, на адресу суду подали заяви про підтримання позовних вимог в повному обсязі, про розгляд справи у їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечували.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 02 серпня 2008року укладено шлюб. Від подружнього життя в сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Сімейне життя з відповідачем не склалось. В їх стосунках неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до припинення подружніх стосунків. 02.02.2018р. Шевченківський районний суд м. Львова ухвалив рішення у справі №466/291/18: розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02 серпня 2008року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1746.

Після розірвання шлюбу діти разом з відповідачем продовжували проживати разом з ним по місцю реєстрації місця проживання у квартирі його батьків, а тому він опікувався дітьми, дбав про їх утримання та виховання.

Позивач звернулася до суду про видачу судового наказу про стягнення аліментів. 06.02.2019р. Шевченківським районним судом міста Львова видано судовий наказ у справі №466/835/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей- ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 щомісячно у розмірі половини заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Після запровадження воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у березні-квітні 2022року ОСОБА_2 разом з дітьми виїхала за межі України, та досі проживає в Німеччині, що підтверджується актом від 15.08.2023р. складеним комісією та затвердженим директором ЛКП «Балатон-409» Моравським А.О.

З 21.11.2019р. до 31.10.2020р. ОСОБА_1 доглядав хворого батька ОСОБА_7 ,1964р.н.(інвалід І групи) після ампутації сегмента лівої кінцівки на рівні стегна та перебував на обліку як одержувач компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги згідно постанови КМУ від 29.04.2004р. № 558, що підтверджується довідкою Мостиського управління соціального захисту населення.

Після запровадження воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, в лютому 2022року ОСОБА_1 був прийнятий на військову службу до військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В листопаді 2022року під час проходженням військової служби ОСОБА_1 отримав травми, які згідно класифікатора тяжкості отриманих травм відноситься до тяжких (наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007).

З того часу він довгий час перебуває на лікуванні, що підтверджується доданими до позовної заяви довідками ВЛК, виписками з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 , виписками з медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 , консультаційними висновками, та скеруваннями на обстеження і лікування.

10.04.2023р. і 19.04.2023р. у ОСОБА_1 були проведені операції на обох ногах.

Згідно діагнозу та постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання стан після операцій (10.04.2023 і 19.04.2023) на обох колінних суглобах з приводу пошкодження менісків 11.2022 року з тимчасовим порушенням функції, дана травма відноситься до тяжких (наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007), а тому за станом здоров`я він потребує лікування.

ОСОБА_1 продовжує лікування та післяопераційну реабілітацію.

ОСОБА_1 витрачає кошти на проходження тривалого лікування та численних обстежень (згідно призначень в мед. картах) за наявними діагнозами:

-остеоартроз лівого колінного суглоба І ст„ інтраменіскове пошкодження (старий розрив)заднього рогу медіального меніска(Бі:о11ег ІІІа), інтралігаментозне пошкодження ІІХЗ(надрив окремих волокон), реактивний помірний синовіїт лівого коліна;

-остеоартроз правого колінного суглоба І ст., туберкульзний набряк латерального виростка та горбистості великої гомілкової кістки, розрив ІІХЗ, косогоризонтальний розрив заднього рогу медіального меніска (Stoller ІІІв), перерозтяг (надрив окремих волокон) латеральної колатеральної зв`язки, реактивний синовіїт правого коліна;

-застаріле пошкодження заднього рогу медіального меніска правого та лівого суглобів, больовий синдром(проходив стаціонарне лікування), посттравматичний артрит,сіновіїт;;

-УЗ-ознаки супрапателярного синовіїту, глибокого інфрапателярного бурситу обох колінних суглобів, меніскопатії медіального меніска(пошкодження, розрив) правого колінного суглоба;

-стан після операції з приводу пошкодження менісків обох колінних суглобів: (10.04.2023р.) лікувально-діагностична артроскопія правого колінного суглоба, парціальна резекція заднього рога медіального меніска, з тимчасовим порушенням функції кінцівки; (19.04.2023р.): лікувально-діагностична артроскопія лівого колінного суглоба, парціальна резекція заднього рога медіального меніска, з тимчасовим порушенням функції кінцівки;

-порушення адаптації з тривожно-депресивною симптоматикою, що підтверджується Протоколом УЗД обстеження ОСОБА_1 від 22.12.2022р., Заключенням MPT обстеження(лівого коліна) ОСОБА_1 від 29.12.2022р., Заключенням МРТ обстеження(правого коліна) ОСОБА_1 від 29.12.2022р., Направленням на оперативне лікування від 04.04.2023р., Направленням на стаціонарне лікування від 13.07.2023р., Протоколом надання первинної допомоги при отриманні травми 28.11.2022р., Карткою обстеження та медичного огляду від 23т06.2023р., Довідкою BJIK від 26.04.2023р., Довідкою ВЛК від 26.05 .2023р., Довідкою ВЛК від 23.06.2023р., Виписка № 2904 із медичної картки стаціонарного хворого, Консультаційним висновком спеціаліста від 20.07.23р., Скеруванням №213 від 19.03.2023р., Консультаційним висновоком від 04.04.23р., Копією медичної карти амбулаторного хворого.

На утриманні ОСОБА_1 також перебувають його батьки, які є інвалідами і потребують матеріальної допомоги на лікування та обстеження.

Батько: Протунг ОСОБА_8 є- інвалід І війни групи ; учасником ліквідації аварії на ЧАЕС І кат, учасником війни в Афганістані.

Мати: ОСОБА_6 - інвалід III групи, має невеликий розмір пенсії та потребує коштів на лікування, масажі, реабілітацію.

ОСОБА_1 доводиться купувати спорядження за власні кошти.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України).

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік»: установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2563 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився майновий стан.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, конструкція зазначеної статті 192 СК України визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 727/1599/22 (провадження № 61-7814св22).

Верховний Суд України в постанові від 05лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Згідно зі ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд встановив, що змінився стан здоров"я платника аліментів ОСОБА_1 , який має на утриманні батьків-інвалідів, а тому наявні підстави для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог та зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Визначений розмір аліментів буде відповідати потребам дітей, критеріям виваженості, розумності та справедливості.

Також суд не може взяти до уваги вищевказані посилання позивача як підставу для звільнення від сплати заборгованості, оскільки, такі обставини не є істотними, і не впливають на обов`язок батька утримувати своїх дітей та, відповідно, не є підставою для звільнення від заборгованості по аліментам.

Наведене дає підстави вважати, що позивач, маючи можливість утримувати дітей та сплачувати аліменти, фактично ухиляється від обов`язку, визначного приписами ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України.

Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до частини восьмої цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір (чинний на час розгляду справи).

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року в справі № 756/13754/14-ц.

Разом з тим, сам по собі розмір заборгованості за аліментами за період з лютого 2019року по серпень 2023 року в сумі 359036,68грн. сторонами не оспорений, і позивач питання про зміну розміру заборгованості за вказаний період не ставив та таких вимог не заявляв, у зв`язку з чим суд не перевіряє правильність обчисленої державним виконавцем заборгованості з урахуванням положень ст.194 СК України.

Поряд з тим, позивач не ставив питання невідповідності вимогам закону розміру обчисленої заборгованості за певний період, вимагаючи звільнення його взагалі від заборгованості відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, вимоги про що судом згідно ст. 4, ч.1 ст.13 ЦПК України розглянуто в заявлених позивачем межах з урахуванням принципу диспозитивності за ч. 3 ст. 13 ЦПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підстав, передбачених ч. 2 ст. 197 СК України для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах у даній справі не вбачається. Позивач, працездатний, отримував доходи у період утворення заборгованості, ним не спростовано розмір нарахованої заборгованості по аліментах і не доведено наявності обставин, які є суттєвими та могли б бути підставою для звільнення його від сплати існуючої заборгованості по аліментах, які стягнуті з нього за рішенням суду.

Отже, зазначені позивачем у позовній заяві доводи не можуть розцінюватись судом як обставини, що мають істотне значення, тому підстав для задоволення позовних вимог в частині звільнення від сплати заборгованості по аліментах, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволення позовних вимог, судові витрати частково слід стягнути з відповідача в розмірі 605,60грн., в решті в розмірі 605,60грн. залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 280-283, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за судовим наказом Шевченківського районного суду м. Львова від 06.02.2019 у справі №466/835/19 щомісячно на 1/4 частки заробітку (доходу) заробітку платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят коп).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомо.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомо.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлений 28.05.2024.

Суддя В. В. Свірідова