Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2024 Справа №607/6906/24 Провадження №2/607/1916/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Крупи А.О., представника Тернопільської окружної прокуратури прокурора Околіт О.П., відповідача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом першого заступника керівника Тернопільської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачів Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», до ОСОБА_1 , про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину,

В С Т А Н О В И В:

Перший заступник керівника Тернопільської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Тернопільської міської ради, звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , у якому просить: стягнути з відповідача на користь держави, в особі Національної служби здоров`я України, кошти витрачені на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в сумі 14377,93 грн.; стягнути з відповідача на користь держави, в особі Тернопільської міської ради, кошти витрачені на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в сумі 3620,25 грн.

В обґрунтування вимог зазначено, що внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, потерпілому ОСОБА_2 спричинено тілесні ушкодження середньої тяжкості. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.10.2023 у справі №607/12029/23 кримінальне провадження стосовно ОСОБА_1 за ознаками вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито у зв`язку із примиренням потерпілого та обвинуваченого. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги». Витрати на його лікування становлять 17998,18 грн. з яких: 14377,93 грн. за рахунок державного бюджету Національної служби здоров`я України, 3620,25 грн. за рахунок коштів місцевого бюджету. Вказані витрати підлягають відшкодуванню відповідачем відповідно до ст. 1206 ЦК України, як особою, яка вчинила злочин.

Ухвалою судді від 05.04.2024 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні представник Тернопільської окружної прокуратури прокурор Околіт О.П. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Представник третьої особи КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» в судове засідання не з`явився.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступне.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.10.2023 у справі №607/12029/23 закрито кримінальне провадження №0000818 відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у відповідності до ст.46 КПК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим ОСОБА_2 та відшкодуванням заподіяної йому шкоди.

Згідно відповіді КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» №194 від 08.02.2024 на запит Тернопільської окружної прокуратури №50-86-12940ВИХ-23 від 25.12.2023, лікарня не зверталась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 витрат понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинуОСОБА_2 на суму 17998,18 грн. вартість лікування 9 л. д. 15641,73 грн.; обстеження 2052,00 грн.; медикаменти 304,45 грн.; всього 17998,18 грн. З них кошти Національної служби здоров`я України 14377,93 грн., місцевий бюджет 3620,25 грн.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 21.02.2024, Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» є юридичною особою комунальним підприємством, що здійснює такі види діяльності: діяльність лікарняних закладів (основний); загальна медична практика. Засновником є Тернопільська міська рада.

Тернопільська міська рада є органом місцевого самоврядування, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.02.2024.

Рішенням Тернопільської міської ради від 25.10.2019 №7/39/131 «Про внесення змін в рішення міської ради від 28 липня 2017 року №7/16/20 «Про реорганізацію міських комунальних лікувальних закладів» внесено зміни в додатки до рішення міської ради від 28.07.2017 №7/16/20 «Про реорганізацію міських комунальних лікувальних закладів» та викладено статути комунальних некомерційних підприємств у новій редакції.

Статутом КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», затвердженого рішенням Тернопільської міської ради від 25.10.2019 №7/39/131, визначено, що підприємство є об`єктом комунальної власності Тернопільської міської ради. Власником підприємства є Тернопільська міська рада.

З відомостей із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.02.2024 вбачається, що Національна служба здоров`я України є органом державної влади.

Між Національною службою здоров`я України та КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» укладено договір №1012-Е123-Р000 відповідно до умов якого КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» зобов`язується надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а Національна служба здоров`я України зобов`язується оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Представництво інтересів громадянина або держави в суді відповідно до ч. 6 вказаної статті включає, у тому числі, право прокурора звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України N 545 від 16 липня 1993 року.

Відповідно до п. п. 2, 4 постанови Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року «Про обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

В результаті злочинних дій ОСОБА_1 , потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в медичному закладі Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», вартість якого складає 17998,18 грн. з яких: 14377,93 грн. за рахунок державного бюджету Національної служби здоров`я України, 3620,25 грн. за рахунок коштів місцевого бюджету. Дана обставина встановлена із листа Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» №194 від 08.02.2024, у якому наведено вартість використаних медикаментів та засобів медичного призначення, проведених аналізів, обстеження та лікування впродовж 9 ліжко-днів.

Згідно з вимогами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечив проти задоволення позову.

Враховуючи викладене, позов слід задовольнити, стягнути з відповідача на користь держави, в особі Національної служби здоров`я України, кошти витрачені на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в сумі 14377,93 грн. та стягнути на користь держави, в особі Тернопільської міської ради, кошти витрачені на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в сумі 3620,25 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п.6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

В свою чергу підпунктом першим пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, встановлюється ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 3028,00 гривень.

Оскільки заявлений позов підлягає до задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з врахуванням вимог пп.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає до стягнення судовий збір в дохід держави в сумі 3028 грн.

Проте, відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 50 відсотків від ставки, яка підлягає сплаті позивачем при зверненні до суду, решта підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, тобто з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1514,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави, в особі Національної служби здоров`я України, кошти витрачені на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в сумі 14377,93 грн., які перерахувати в дохід державного бюджету на рахунок UA0026011; код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, отримувач ГУК у м. Києві/Шевченківський район/24060300, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), код класифікації доходів 24060300, витрати на лікування потерпілого ОСОБА_2 .

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави, в особі Тернопільської міської ради, кошти витрачені на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 в сумі 3620,25 грн., в дохід міського бюджету на рахунок: отримувач коштів ГУК у Тернопільській області/тг м. Тернопіль/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37977599, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), р/р UA0019751, код класифікації доходів бюджету 24060300 «Інші надходження», призначення платежу - відшкодування витрати за стаціонарне лікування потерпілих внаслідок злочину.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1514,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Тернопільська окружна прокуратура (місцезнаходження: бульвар. Т. Шевченка, 7, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ - ) в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України (місцезнаходження: проспект С. Бандери, 19, м. Київ, код ЄДРПОУ - 42032422), Тернопільської міської ради (місцезнаходження: вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ - 34334305);

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання АДРЕСА_1 ;

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», місцезнаходження вул. Шпитальна, 2, м. Тернопіль, .

Повний текст рішення складено 28.05.2024.

Головуючий суддя П. Я. Стельмащук