Провадження 2-н/127/5083/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши заяву Міського комунального підприємства "Управляюча компанія "Територія Комфорту" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з управління будинком з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

МКП "Територія Комфорту" звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення заборгованості за послуги з управління будинком з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Під час вивчення матеріалів заяви судом встановлено їх невідповідність вимогам цивільно-процесуального законодавства України.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду.

Згідно з довідкою, отриманою судом на виконання вимог ч. 9 ст. 165 ЦПК України від Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради, відомості щодо місця проживання (довідки № 43543,№ 43544, № 43545, №43546, № 009606 від 22.11.2024 року) боржники ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 відповідно.

Тобто на момент виникнення заборгованості за послуги з управління будинком, а саме за період з жовтня 2023 року боржник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був неповнолітньою особою, якому станом на момент виникнення заборгованості було 17 років.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття) (ч.1 ст.34 ЦК України).

Статтею 32 ЦК України визначено обсяг неповної цивільної дієздатності фізичної особи у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років:

Крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку); самостійно укладати договір про отримання електронних довірчих послуг.

Неповнолітня особа вчиняє інші правочини за згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальників.

На вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника і дозвіл органу опіки та піклування (ч.2 ст. 32 ЦК України).

За положеннями статті 33 ЦК України неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного нею самостійно відповідно до закону.

Неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника. Якщо у неповнолітньої особи недостатньо майна для відшкодування збитків, додаткову відповідальність несуть її батьки (усиновлювачі) або піклувальник.

Неповнолітня особа несе відповідальність за шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до статті 1179 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Крім того, відповідно до ст. 160 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

З огляду на викладене вище, а також приймаючи до уваги, що заявник МКП "Територія Комфорту" звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення заборгованості за послуги з управління будинком з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при цьому ОСОБА_4 на час виникнення заборгованості (жовтень 2023 року) не досяг повноліття та в силу віку не мав повної цивільної дієздатності, враховуючи також, що безспірні вимоги заявника у наказному провадженні, - це такі вимоги заявника, з яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорених цивільно-правових відносин, на підставі чого, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу заявнику належить відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 167 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Міського комунального підприємства «Управляюча компанія «ТЕРИТОРІЯ КОМФОРТУ» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з управління будинком з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя