04.06.2024 227/3699/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 червня 2024 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля за правилами спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Заявлений позов ОСОБА_1 мотивує тим, що 10 жовтня 2015 року вона уклала шлюб із ОСОБА_2 . Від шлюбу спільних дітей не мають. На даний час шлюбні відносини із ОСОБА_2 припинені. ОСОБА_1 три роки знаходиться у цивільних шлюбних відносинах із ОСОБА_3 , від стосунків з яким ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народився син, ОСОБА_4 , проте у зв`язку з тим, що шлюб з відповідачем не розірваний, у свідоцтві про народження дитини відповідач ОСОБА_2 зазначений як батько дитини. На даний час в суді на розгляді знаходиться цивільна справа № 227/522/24 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження.

Враховуючи викладене, позивач просить розірвати шлюб з відповідачем.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, доказів поважності своєї неявки або заяви про розгляд справи за відсутності відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3 суду пояснив, що він є батьком дитини, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 . Так, з березня 2021 року він почав проживати із ОСОБА_2 . Під час вагітності ОСОБА_1 також мешкали разом, в них склались добрі стосунки притаманні шлюбу. Через те, що ОСОБА_1 знаходиться в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не зміг записати себе батьком дитини, впевнений, що саме він є біологічним батьком ОСОБА_4 . Надав відповідну письмову заяву.

Відповідно до вимог ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення, направивши за місцем реєстрації відповідача копію рішення суду для відома.

Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, врахувавши фактичні обставини справи, оцінюючи докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 10 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_5 зареєструвала шлюб із ОСОБА_2 Шлюб зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 231. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача було змінено на « ОСОБА_6 ».

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуваючи у шлюбі із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.

Відповідно до письмової заяви ОСОБА_3 від 04 червня 2024 року він визнає себе батьком дитини, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у громадянки ОСОБА_1 .

Ч. 3 ст. 110 ЦПК України передбачено, що чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини ,якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

Згідно з ч. 4 ст. 110 Сімейного кодексу України, чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини.

Вказане також узгоджується з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя».

Відтак, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнано іншою особою, а також до досягнення дитиною одного року за умови, якщо батьківство щодо неї визнано іншою особою.

Позивач ОСОБА_1 вказує, що перебуває із відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, а 06.12.2023 народила дитину, біологнічним батьком якої є ОСОБА_3 , який визнає себе батьком дитини. Заявою від 04.06.2024 року ОСОБА_3 дійсно визнав себе батьком народженої 06.12.2023 року дитини позивача.

За таких умов позивач має право на пред`явлення даного позову до досягненя дитиною одного року, а суд може розірвати такий шлюб.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно положень ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Оцінивши доводи сторін та фактичні обставини справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки сім`я фактично розпалася і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених позивачем, зокрема народження дитини, біологічним батьком якої є ОСОБА_3 , який визнає себе батьком дитини і збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 24, 105, 110, 112, 114, 115 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 4, 12, 81, 247, 258, 259, 263 - 265, 273, 274-279, 280-286 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 10 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, укладений між ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), актовий запис № 231.

Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити без змін « ОСОБА_6 ».

Стягнути зі ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - понесені судові витрати у розмірі 1073,60 гривень (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст заочного рішення складений 04 червня 2024 року.

Головуючий суддя В.М. Любчик

04.06.24