Справа № 461/1540/24
Провадження № 4-с/461/17/24
У Х В А Л А

26.03.2024 року м. Львів

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Мисько Х.М,

за учасю секретаря судового засідання Євтушенка В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву ОСОБА_1 про відвід судді Мисько Христини Мирославівни у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця Бурко Арсена Мохаммеда неправомірними та скасування постанови приватного виконавця Бурко Арсена Мохаммеда про поновлення вчинення виконавчих дій,-

в с т а н о в и в :

в провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця Бурко Арсена Мохаммеда неправомірними та скасування постанови приватного виконавця Бурко Арсена Мохаммеда про поновлення вчинення виконавчих дій, в межах виконавчого провадження НОМЕР_1.

26.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відвід судді Мисько Х.М., в обґрунтування заяви зазначає, що, на його думку, суддею допущено ряд процесуальних порушень, як учасника судового процесу ОСОБА_1 вважає, що суддя у справі не може брати участь у розгляді цієї позовної заяви з об`єктивних причин, оскільки упереджена у вирішенні спору, зацікавлена у розгляді справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України, відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Частиною третьою статті 40 ЦПК України визначено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Дослідивши зміст заяви, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід судді у даній справі не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, виходячи зі змісту ч. 4 ст. 39 ЦПК України, заявник заявляючи відвід на підставі п. 5 ч. 1ст. 36 ЦПК України, зобов`язаний надати докази щодо наявності обставин, які викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

В даному випадку, доводи заявника про неупередженість та об`єктивність судді Мисько Х.М. є надуманими, будь-якими об`єктивними даними не підтверджуються та не свідчать про зацікавленість у результатах вирішення справи, або упередженість судді.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 , підставою для відводу судді зазначено обставини, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 ст.124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону.

Згідно з частиною сьомою статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК України, головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 4 ст.36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Суд зауважує, що наявність у заявника підозр без подання доказів не є безумовною підставою для відводу, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості суддів, яка діє до тих пір, поки не доведено інше.

Доведення факту наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, шляхом подання суду відповідних належних та допустимих доказів, є обов`язком учасника провадження, яким заявлено відвід, а також обмежує зловживання з боку недобросовісних учасників процесу.

Жодними належними та обґрунтованими доказами не підтверджено припущення заявника щодо наявності сумнівів в неупередженості, або заінтересованості судді у розгляді даної справи, за наведених мотивів, а тому такі покликання не можуть бути визнані об`єктивно обґрунтованими.

Із заяви ОСОБА_1 про відвід судді Мисько Х.М. не встановлено особистої заінтересованості судді, певних її прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі, а також заінтересованості у результаті розгляду справи. Фактично зі змісту заяви про відвід не вбачається підстав, визначених ст.36 ЦПК України, які можуть бути підставою для відводу судді. Думка скаржника про необ`єктивність судді носить характер припущень та в цілому зводиться до непогодження з рішеннями, які поставновлювалися суддею в інших справах.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про відвід судді Мисько Х.М. не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.39, 40 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

у задоволенні заяви скаржника ОСОБА_1 про відвід судді Мисько Христини Мирославівни у цивільній справі за скаргою №461/1540/24 ОСОБА_1 про відвід судді Мисько Христини Мирославівни у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій приватного виконавця Бурко Арсена Мохаммеда неправомірними та скасування постанови приватного виконавця Бурко Арсена Мохаммеда про поновлення вчинення виконавчих дій - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 27.03.2024 року.

Суддя Х.М.Мисько