Справа № 606/870/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Іванченко А.М.

при секретарі Порчик Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, на утримання сина, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано у 2016 році. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є студентом, навчається денно у «ТВПУ ресторанного сервісу та торгівлі», перебуває на неповному державному забезпеченні. Позивачу необхідно оплачувати харчування, практику сина та вона потребує матеріальної допомоги від відповідача. Оскільки, відповідач у добровільному порядку участі в утриманні сина не приймає вона вимушена звернутись до суду.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву згідно якої просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подавав, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Рішенням Теребовлянського районного суду від 10.02.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. (а.с.7)

З довідки № 02-23/450 від 17.04.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Має склад сім`ї: син- ОСОБА_3 2006 року народження, син ОСОБА_4 , 2012 року народження. Діти проживають разом з матір`ю.(а.с.8), що також зазначено в акті обстеження матеріально-побутових умов № 02-22/17 (а.с.9)

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 93676 від 22.05.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 станом на 01.06.2024 року має заборгованість зі сплати аліментів на утриманні сина ОСОБА_3 у розмірі 70910,63 грн.

Згідно довідки про доходи ОСОБА_1 , остання займає посаду контролера газового господарства, загальна сума доходу за період лютий 2024-квітень 2024 рр. - 34317,72 грн.

Відповідно до довідки № 89 від 27.03.2024 року, ОСОБА_3 навчається денно у Державному професійно-технічному закладі освіти І рівня акредитації «ТВПУ ресторанного сервісу і торгівлі» з 01.09.2021 року до 01.07.2024 року за професією слюсар з ремонту колесних транспортних засобів; водій кат. В і С. Перебуває на неповному державному забезпеченні.(а.с.5).

З довідки про доходи № 61 від 22.05.2024 року, вбачається, що ОСОБА_3 за місцем навчання за період січень 2024- квітень 2024 отримував стипендію в розмірі 1250 грн. на міс. (загальна сума доходу за період листопад 2023 квітень 2024 становить 5000 грн.)

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітню дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до роз`яснень викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_3 продовжує навчання на денній формі навчання, періодично отримує стипендію в мінімальному розмірі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги.

У добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги сину.

Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, не встановлено обставини про його незадовільний стан здоров`я чи інших обставин, що унеможливлюють сплату відповідачем аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, а тому, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб дитини, суд приходить до висновку, що останній може надавати матеріальну допомогу сину.

При визначенні розміру аліментів суд враховує й те, що обов`язок утримувати дітей рівною мірою стосується обох батьків.

Згідно частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до частини другої статті 184 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує в порядку статті 141 ЦПК України.

На підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, визначеному КМУ.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за вимогами щодо стягнення аліментів, то судовий збір у розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.4,12,141,247,265 ЦПК України, ст.ст.180,182,184,199,200 Сімейного кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову 19.04.2024 року і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох річного віку.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір в дохід держави у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А.М. Іванченко