КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження № 22-ц/824/1838/2024
12 березня 2024 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
судді - доповідача Кирилюк Г. М.
суддів: Рейнарт І. М., Борисової О. В.
при секретарі Колесніченко М. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою боржника ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32», суб`єкт оціночної діяльності - Приватне підприємство «Експерт-Аналітик», за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2023 року в складі судді Бусик О. Л.,
15.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В.
17 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Івановим А. В. винесено постанову про об`єднання вказаних виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження НОМЕР_1. Місцем проживання боржника у зведеному виконавчому провадженні приватним виконавцем самостійно визначено адресу: АДРЕСА_1 .
Жодна дія приватного виконавця з примусового виконання виконавчих листів не була доведена до його відома. Матеріали виконавчих проваджень, зведених у виконавче провадження НОМЕР_1, не містять доказів того, що приватний виконавець пересвідчився в тому, що він, як боржник, обізнаний з відкриттям виконавчого провадження. Цим приватний виконавець фактично позбавив його можливості добровільно виконати заочні рішення суду, про якій йому нічого не було відомо.
Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Його необізнаність з наявністю виконавчих проваджень з примусового стягнення заборгованості на загальну суму 111 520 грн 92 коп. стало перешкодою для вжиття приватним виконавцем заходів примусового виконання рішень.
Зазначав, що дії приватного виконавця у зведеному виконавчому провадженні не відповідають порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», адже приватний виконавець не здійснив належних дій щодо визначення його проживання та розшуку його рухомого майна, у зв`язку з чим порушив черговість стягнення майна і незаконно позбавив його права власності на квартиру.
10.02.2022 приватний виконавець отримав від виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області інформацію про його зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 з 17 березня 1990 року.
Однак приватний виконавець продовжив використовувати при винесенні постанов адресу, яку він самостійно обрав у зведеному виконавчому провадженні як його місце проживання - квартиру АДРЕСА_4 .
Відповідно до ч.1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник.
Зазначав, що його зобов`язання у зведеному виконавчому провадженні складало всього 111 520 грн 92 коп. Він був спроможний його виконати за рахунок рухомого майна, адже він є власником цінних паперів ВАТ «Прилуцький завод продтоварів», ВАТ «Батуринагротехсервіс», ВАТ «Жмеринське районне підприємство «Агромаш» тощо, що підтверджується сертифікатами акцій, свідоцтвами про право власності на цінні папери, виписками з реєстру власників цінних паперів.
Він володів іншим рухомим майном, що знаходиться в квартирі АДРЕСА_5 , наявність якого приватний виконавець повинен був встановити за місцем його проживання. Вказана квартира у грудні 2022 року була його місцем фактичного проживання, в ній зроблено ремонт і вона мебльована.
Також вказує, що приватний виконавець, не забезпечив доступ суб`єкта оціночної діяльності до квартири боржника, що призвело до неотримання оцінювачем необхідної та достовірної інформації про квартиру для проведення її оцінки, чим порушив частину другу статті 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Всі подальші діє приватного виконавця з реалізації спірної квартири через електронний аукціон є незаконними виходячи з того, що приватний виконавець не мав правових підстав передавати на реалізацію указану квартиру до застосування всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо розшуку місця проживання боржника; розшуку рухомого майна; отримання безпосереднього доступу до квартири для її опису, арешту та визначення фактичної її ринкової вартості. А оскільки приватний виконавець не вчинив вище перерахованих дій, його подальші дії зі складання заявки на реалізацію арештованого майна, акту про проведений електронний аукціон є протиправними.
З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просив суд :
визнати причини пропуску строку поважними та поновити строк для подання скарги на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В.;
- нездійснення всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», необхідних для встановлення місця проживання боржника - ОСОБА_1 ;
- нездійснення всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», щодо розшуку рухомого майна боржника - ОСОБА_1 ;
- нездійснення всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», щодо забезпечення доступу до нерухомого майна боржника - ОСОБА_1 для проведення опису та арешту майна та здійснення оцінки майна;
визнати такою, що не підлягає застосуванню, оцінку у формі письмового звіту про оцінку майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_5 , складеного 27 грудня 2022 року суб`єктом оціночної діяльності - Приватним підприємством «Експерт-Аналітик»;
Просив стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова Андрія Валерійовича на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2023 року поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова Андрія Валерійовича, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32», Приватне підприємство «Експерт-Аналітик».
Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова А. В., заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32», Приватне підприємство «Експерт-Аналітик» задоволено.
- нездійснення всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», необхідних для встановлення місця проживання боржника - ОСОБА_1 ;
- нездійснення всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», щодо розшуку рухомого майна боржника - ОСОБА_1 ;
- нездійснення всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», щодо забезпечення доступу до нерухомого майна боржника - ОСОБА_1 для проведення опису та арешту майна та здійснення оцінки майна.
Визнано такою, що не підлягає застосуванню, оцінку у формі письмового звіту про оцінку майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_5 , складеного 27 грудня 2022 року суб`єктом оціночної діяльності - Приватним підприємством «Експерт-Аналітик».
Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова Андрія Валерійовича на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.
23.06.2023 представник приватного виконавця виконавчого округу Іванова А. В. - адвокат Заверуха І. Л. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2023 року та постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги боржника на рішення, дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. Судові витрати скаржника, пов`язані з даним апеляційним судовим розглядом покласти на боржника.
Свої доводи мотивує тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, визнано встановленими обставини, що мають значення для справи, які є недоведеними, зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи, порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Висновки суду про те, що приватний виконавець в судове засідання не з`явився і про поважні причини неявки не повідомив, не відповідають обставинам справи.
Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванов А. В. 31.05.2023 надіслав до суду першої інстанції електронною поштою заяву про відкладення розгляду справи, в якій повідомив про причини неможливості в судове засідання у зв`язку з проведенням виконавчих дій в рамках зведеного виконавчого провадження НОМЕР_5 поза межами міста Києва, а також про те, що необхідний час для підготовки пояснень по суті доводів скарги. Суд першої інстанції не розглянув вказану заяву, не визнав повідомлені скаржником причини неявки в судове засідання неповажними і взагалі ніяким чином не надав оцінку вказаній заяві.
Вказана обставина призвела до незаконного розгляду скарги боржника та ухвалення незаконного рішення, оскільки суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу без оцінки, дослідження та аналізу матеріалів виконавчих проваджень НОМЕР_3, НОМЕР_4, зведеного виконавчого провадження НОМЕР_1.
Вважає, що визнання судом поважними причини пропуску строку на подання скарги та поновлення такого строку здійснено з порушенням норм процесуального права та внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Не погоджується з висновками суду першої інстанції про неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, а також ненадання боржнику строку на добровільне виконання рішення згідно з виконавчим документом.
Зазначав, що приватний виконавець здійснював перевірку майнового стан у боржника, в тому числі наявності у його власності цінних паперів, а також іншого рухомого майна і коштів на рахунках банку. Останній неодноразово звертався до боржника з вимогою забезпечити доступ оцінювача до об`єкта його об`єктивної оцінки, здійснював виїзд до даного нерухомого майна. За відсутності права проникнення до нерухомого майна без дозволу боржника , було здійснено оцінку даного нерухомого майна шляхом доступу до нього оцінювача в межах визначених законодавством.
02.10.2023 ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Зазначив, що процесуальні дії суду першої інстанції щодо поновлення боржнику строку для звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця були правомірними, оскільки до ознайомлення з рішеннями приватного виконавця боржник не мав можливості обґрунтувати свою скаргу. Доказів на спростування дати ознайомлення боржника з рішеннями та діями приватного виконавця, які складають предмет скарги боржника, а саме 01.05.2023, та дати обізнаності боржника про наявність виконавчих проваджень, не надано.
Матеріали справи також не містять доказів надсилання приватним виконавцем постанов про відкриття виконавчих проваджень у порядку, встановленому статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження». Надані копії списків згрупованих поштових відправлень та розрахункових документів не дають можливості перевірити вміст поштового відправлення.
Апеляційна скарга не містить доказів, які спростовують висновки суду першої інстанції про не встановлення місця проживання чи перебування боржника шляхом звернення до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника до реалізації квартири боржника на електронному аукціоні, а відтак висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та відповідають обставинам справи.
Приватний виконавець не здійснив належних дій щодо перевірки наявності у власності боржника цінних паперів, адже не звертався з відповідним запитом до депозитарної установи, тоді як боржник надав суду докази того, що він є власником цінних паперів, що підтверджується сертифікатами акцій свідоцтвами про право власності на цінні папери, виписками з реєстру власників цінних паперів.
Приватний виконавець, встановивши, що у власності боржника є три об`єкти нерухомого майна, не отримав примусовий доступ до цього житла з метою перевірки наявності у ньому рухомого майна ( меблів, обладнання, техніки).
Вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що дії приватного виконавця з реалізації квартири через електронний аукціон є незаконними з огляду на те, що він не застосував всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо розшуку рухомого майна боржника, щодо безпосереднього доступу до вказаної квартири для визначення фактичної її ринкової вартості, а експертна оцінка спірного нерухомого майна була проведена з порушенням норм чинного законодавства.
В судовому засіданні приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванов А. В. та його представник - адвокат Вітко О.Ю. апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.
Представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Дика Т. В. просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.
Переглянувши справу за наявними в ній і додатково поданими доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції дійшов наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року задоволено позов ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 59 575,68 грн.
На підставі зазначеного виконавчого листа та заяви стягувача 06 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Івановим А. В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_7.
Судом також установлено, що заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08 квітня 2021 року задоволено позов ТОВ «ЖЕП «Щорса, 32» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 51 945,24 грн.
27 жовтня 2021 року на підставі заочного рішення від 08 квітня 2021 року Печерським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист 757/4143/20-ц.
На підставі зазначеного виконавчого листа та заяви стягувача 17 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Івановим А. В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_6.
17 листопада 2021 року приватний виконавець виніс постанову про об`єднання виконавчих проваджень № НОМЕР_7, НОМЕР_4 у зведене виконавче провадження НОМЕР_8.
12 грудня 2022 року приватний виконавець виніс постанову про опис та арешт квартири АДРЕСА_5 .
26 грудня 2022 року у зведеному виконавчому провадженні постановою приватного виконавця призначено суб`єкта оціночної діяльності - ПП «Експерт-Аналітик» для надання звіту про вартість арештованого майна.
28 грудня 2022 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Іванов А.В. у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1 склав заяву на реалізацію арештованого майна ЗВП НОМЕР_1, та 07 квітня 2023 року склав акт про проведений електронний аукціон.
Задовольняючи скаргу в частині визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. в частині проведення опису та арешту квартири АДРЕСА_5 у виконавчому провадженні НОМЕР_2 та скасування постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 12 грудня 2022 року, суд першої інстанції виходив з того, що вжиття заходів примусового виконання рішення суду без наявності підтвердження отримання (або відмову від отримання) боржником постанови про відкриття виконавчого провадження; невжиття приватним виконавцем всіх визначених Законом України «Про виконавче провадження» дій щодо розшуку рухомого майна боржника, дає підстави вважати, що постанова приватного виконавця про арешт майна боржника від 12 грудня 2022 року є незаконною, та такою, що винесена передчасно і підлягає скасуванню.
Задовольняючи скаргу в частині визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова А. В. в частині: проведення оцінки квартири АДРЕСА_5 у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1; скасування постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 26 грудня 2022 року, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим Андрієм Валерійовичем у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1; визнання такою, що не підлягає застосуванню, оцінку у формі письмового звіту про оцінку майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_5 , складеного 27 грудня 2022 року суб`єктом оціночної діяльності - Приватним підприємством «Експерт-Аналітик», суд першої інстанції виходив з того, що експертна оцінка спірного нерухомого майна була проведена з порушенням норм чинного законодавства, оскільки суб`єкт оціночної діяльності не здійснював повного огляду нерухомого майна, зокрема його внутрішнього огляду, що могло вплинути на визначення вартості оцінюваного майна та, відповідно, призвести до реалізації описаного та арештованого нерухомого майна за заниженою ціною. У матеріалах справи немає доказів того, що виконавець чи оцінювач зверталися до боржника з вимогою забезпечити доступ оцінювача до об`єкта для його об`єктивної оцінки. Під час проведення оцінки майна в межах виконавчого провадження приватним виконавцем було порушено положення Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту № 2 з урахуванням вимог Національного стандарту № 1, що є підставою для визнання такої оцінки майна недійсною.
Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).
Згідно зі статтею 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Частиною п`ятою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року в справі № 920/149/18 надано роз`яснення щодо співвідношення загальної та спеціальної норми, згідно з якими норми, передбачені законом про виконавче провадження, є загальними, а норми, передбачені процесуальним кодексом, є спеціальними, тому строк на оскарження необхідно обраховувати в календарних днях.
За змістом статті 81 ЦПК України обов`язок доказування поважності причин пропуску процесуальних строків та подача заяви про їх поновлення покладається на зацікавлену сторону.
При зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця, саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.
Відповідно до статті 122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Згідно зі статтею 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Частиною першою статті 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Системний аналіз вказаних процесуальних норм разом із положеннями пункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України, статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод.
У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 466/948/19 вказано, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. Водночас заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах. З`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення зазначеного строку та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення із скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.
Право на справедливий судовий розгляд передбачає право на отримання належного повідомлення про судові рішення, особливо у випадках, коли скарга може бути подана протягом визначеного строку. Водночас зацікавлена сторона зобов`язана проявляти особливу старанність у захисті своїх інтересів і вживати необхідних заходів для ознайомлення з розвитком провадження.
Початок перебігу строку на оскарження дій та бездіяльності приватного виконавця ОСОБА_1 пов`язує з датою його ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, тобто з 01 травня 2023 року.
Звернувшись до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Іванова А. В. 15 травня 2023 року, ОСОБА_1 пропустив десятиденний строк на оскарження, який спливав 11 травня 2023 року.
Заявником не надано доказів на підтвердження наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення скаржника та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного оскарження дій приватного виконавця починаючи з 11 травня 2023 року до 15 травня 2023 року.
Суд першої інстанції, визнаючи поважними причини пропуску строку звернення до суду зі скаргою поважними на вказане уваги не звернув, а тому постановлена судом першої інстанції ухвала у вказаній частині підлягає скасуванню.
Оскільки ОСОБА_1 подав скаргу з пропуском строку на її подання, а наведені ним підстави пропуску строку на оскарження не містять жодного обґрунтування з приводу поважності причин пропуску строку на подання скарги з 11 травня 2023 року до 15 травня 2023 року, підстави для його повалення відсутні, а тому скарга в оскаржуваній частині підлягає залишенню без розгляду.
Задовольняючи скаргу в частині: передачі на реалізацію однокімнатної квартири АДРЕСА_5 через електронний аукціон у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1; скасування заявки на реалізацію арештованого майна ЗВП НОМЕР_1, складеної 28.12.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим Андрієм Валерійовичем у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1; скасування акту НОМЕР_2/21-1 про проведений електронний аукціон, складеного 07 квітня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Івановим Андрієм Валерійовичем у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1, суд першої інстанції виходив з того, що приватний виконавець не мав правових підстав передавати на реалізацію спірну квартиру до застосування всіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо розшуку місця проживання боржника; розшуку рухомого майна; отримання безпосереднього доступу до вказаної квартири для визначення фактичної її ринкової вартості.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції у вказаній частині з таких підстав.
З огляду на приписи статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно боржника, що полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. За загальним правилом (частина перша статті 61 Закону № 1404-VIII) реалізація арештованого майна здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною.
Правова природа процедури реалізації майна шляхом проведення електронних аукціонів полягає в продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця.
Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних аукціонів, складання за результатами їх проведення акта про проведений аукціон - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна, тобто правочин. Тому відчуження майна шляхом проведення електронного аукціону за своєю правовою природою відноситься до угод купівлі-продажу й така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину за статтями 203, 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім визнання правочину недійсним, способами захисту цивільних прав та інтересів також можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України).
Зважаючи на те, що предметом розгляду справи за скаргою ОСОБА_1 є дії, бездіяльність та рішення приватного виконавця, пов`язані з реалізацією арештованого майна боржника, що є підставою для виникнення прав та обов`язків інших осіб, до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав. При цьому, ефективним способом захисту прав боржника є пред`явлення до суду позову із залученням до участі у справі стягувача і приватного виконавця як відповідачів, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень.
Схожий за своїм змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 1421/5229/12-ц (провадження № 14-194цс18) та у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1655цс16, від 14 червня 2017 року у справі № 6-1804цс16.
Указаного суд першої інстанції до уваги не взяв та помилково розглянув по суті скаргу у вказаній частині вимог.
Враховуючи викладене, вимоги скарги на дії приватного виконавця у вказаній частині мають вирішуватися в порядку позовного провадження, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень, а тому скаргу в цій частині вимог належить залишити без розгляду.
Встановлення строків звернення до суду та залишення скарги без розгляду на підставі їх пропуску не може слугувати меті легалізації триваючого правопорушення та, відповідно, здійснення незаконної бездіяльності.
Задовольняючи скаргу в частині визнання неправомірною бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу Іванова А. В. у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо
- нездійснення всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», необхідних для встановлення місця проживання боржника - ОСОБА_1 ;
- нездійснення всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», щодо розшуку рухомого майна боржника - ОСОБА_1 ;
- нездійснення всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», щодо забезпечення доступу до нерухомого майна боржника - ОСОБА_1 для проведення опису та арешту майна та здійснення оцінки майна, суд першої інстанції виходив з того, що приватним виконавцем не було вчинено належних дій, результатом яких було б встановлення фактичного місця проживання боржника та доведення до його відома про невиконане зобов`язання. Неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження свідчить про обмеження його права на добровільне виконання рішення суду.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки останній зроблено без дослідження копій матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_2, №6774852, зведеного виконавчого провадження НОМЕР_1. Розглянувши справу у відсутність приватного виконавця без надання оцінки поважності причин його неявки в судове засідання та без отримання витребуваних судом матеріалів виконавчого провадження, суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_4 на виконання вказаного рішення суду було направлено боржнику рекомендованим поштовим відправленням 17.11.2021 за адресою, яка вказана у виконавчому листі, проте остання повернулась з зазначенням причин повернення «за закінченням терміну зберігання»( а.с. 147, 148 т.1, 67 т. 2).
Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_2 на виконання вказаного рішення суду було направлено боржнику рекомендованим поштовим відправленням 06.10.2021 за адресою, яка вказана у виконавчому листі ( а.с. 150 зв., 151 т1).
Отже, відправлення постанов про відкриття виконавчих проваджень за адресою, яка була вказана у виконавчих листах, свідчить про належне повідомлення боржника про початок примусового виконання рішень.
З огляду на наявність відомостей про місце проживання боржника на момент винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень, правові підстави для звернення виконавця з поданням про винесення ухвали про розшук боржника були відсутні.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що на запит приватного виконавця Іванова А. В. від 04.02.2022, виконавчий комітет Вишневої міської ради Бучанського району Київської області повідомив, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 (а.с. 40 т. 2).
08.12.2022 приватним виконавцем Іванович А. В. у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_1 складено акт про те, що 08.12.2022 о 12.35 год. ним було здійснено вихід за адресою: : АДРЕСА_6 з метою перевірки майнового стану ОСОБА_1 , а також вручення вимоги про забезпечення доступу до квартир АДРЕСА_7 для проведення опису та арешту квартири. На виклик у домофон відповіла жінка та повідомила, що ОСОБА_1 не проживає з а цією адресою багато років, що дана квартира належить йому і він зареєстрований в ній, але фактично проживає у АДРЕСА_8 , як з ним зв`язатися вона не знає. Під час виходу застосовувались фото та відео фіксація на нагрудний відео реєстратор ТЕСSAR-26МОВ-GPS (а.с.98, 99 т.2).
Вказані дії свідчать про те, що приватним виконавцем вчинялись дії щодо розшуку боржника.
Здійснення приватним виконавцем дій щодо виявлення коштів та рухомого майна боржника підтверджується винесенням постанови від 06.10.2021 про арешт коштів боржника, яку було надіслано на виконання до банківських установ, направленням запитів до Міністерства внутрішніх справ України щодо наявності зареєстрованих за боржником транспортних засобів, до Державної фіскальної служби України щодо джерел отримання боржником доходів, до Державної служби України з питань праці та Державної служби морського та річкового транспорту України.
Згідно з довідкою на сайті Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку України встановлено про відсутність станом на 31.12.2021 інформації про наявність у боржника голосуючих акцій ( 5 відсотків і більше) акціонерних товариств.
Надання боржником доказів того, що йому на праві власності належать цінні папери не свідчить про те, що приватним виконавцем вчинена неправомірна бездіяльність у невиявлені вказаного майна.
Отже, приватним виконавцем належним чином вчинялись дії для виявлення коштів боржника, у тому числі на коштів на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, а також рухомого майна.
На підтвердження вчинення дій щодо звернення до боржника з вимогою забезпечити доступ оцінювача до об`єкта нерухомого майна для його оцінки приватним виконавцем надано акт від 22.11.2021, відповідно до якого ним було здійснено вихід за місцем проживання боржника за адресою: АДРЕСА_9 . Двері до вказаних квартир зачинено, на стук у двері їх ніхто не відчинив. Виявити майно боржника не виявилось можливим.
22.02.2022 приватним виконавцем надіслано вимогу боржнику про забезпечення 01.03.2022 доступу до квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 . Вказану вимогу було надіслано на адресу боржника: АДРЕСА_6 , яку боржник зазначає в скарзі як адресу свого місця проживання.
22.02.2022 приватним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_9 з метою перевірки майнового стану та вручення вимоги про забезпечення доступу до квартири на 01.03.2022, прете двері були зачинені, на стук ніхто не відповідав, про що було складено відповідний акт. За допомогою канцелярського скотчу на вхідних дверях квартири АДРЕСА_10 було прикріплено вказану вимогу. Під час виходу здійснювалась фотофіксація на мобільний телефон.
Вимогою від 29.11.2022 приватним виконавцем зобов`язано боржника забезпечити доступ до квартири 05.12.2022. Вказану вимогу надіслано на адресу боржника: АДРЕСА_6 . 05.12.2022 двері квартири були зачинені, на стук у двері ніхто не відповів.
Вимогою від 07.12.2022 приватним виконавцем зобов`язано боржника забезпечити доступ до квартири 12.12.2022. Вказану вимогу надіслано на адресу: АДРЕСА_1 .
З огляду на обсяг вчинених приватним виконавцем дій з метою встановлення місця проживання боржника, розшуку рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, а також щодо забезпечення доступу до нерухомого майна боржника, висновки суду першої інстанції про вчинення приватним виконавцем у зведеному виконавчому провадженні протиправної бездіяльності є необґрунтованими та не відповідають обставинам справи.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальнувідповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Допущене судом першої інстанції неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції в частині оскарження бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича та ухвалення в цій частині нового судового рішення про відмову в задоволенні скарги.
З огляду на те, що скарга боржника ОСОБА_1 частково залишено без розгляду, а в частині задоволення скарги відмовлено, понесені ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 12 000 грн відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України суд
Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Іванова Андрія Валерійовича задовольнити частково.
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2023 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення.
Скаргу боржника ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Іванова Андрія Валерійовича, стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32», суб`єкт оціночної діяльності - Приватне підприємство «Експерт-Аналітик» - залишити без задоволення.
В іншій частині скаргу залишити без розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.06.2024.

Суддя - доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

О. В. Борисова