КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3475/24
Провадження № 2/488/1617/24 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

11.11.2024 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Щеглової Я.В.,

при секретарі судового засідання - Панасюк Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинська Катерина Тарасівна, про розірвання договору довічного утримання та застосування наслідків його розірвання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати договір довічного утримання, укладений 06.05.2017 між нею та відповідачем; застосувати наслідки договору довічного утримання, а саме, повернути у власність позивача 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Вимоги обґрунтовувала тим, що 06.05.2017 позивач та її чоловік ОСОБА_3 з однієї сторони та їх онука ОСОБА_2 - з іншої, уклали договір довічного утримання, за умовами якого ОСОБА_3 та ОСОБА_1 передали у власність ОСОБА_2 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 . Взамін чого ОСОБА_2 зобов`язалася забезпечувати ОСОБА_3 та ОСОБА_1 утриманням та доглядом довічно на умовах, встановлених договором. Утримання (догляд) оцінений сторонами в 2000 грн. на місяць.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік позивача ОСОБА_3 помер.

До 2022 року відповідач у повному обсязі виконувала умови договору, однак з березня 2022 року почала нехтувати своїми обов`язками, перестала звертати увагу на потреби позивача та стан її здоров`я, не забезпечує належним харчуванням, медикаментами, необхідною допомогою не доглядає і погано ставиться. Розривати договір у нотаріуса відповідач відмовляється, посилаючись на зайнятість.

Оскільки відповідач не здійснює дій стосовно виконання умов договору довічного утримання, позивач просила договір розірвати, повернути сторони в попередній стан та припинити заборону відчуження належної позивачу частки нерухомого майна.

Ухвалою судді від 19.09.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження і призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду у підготовчому засіданні від 18.09.2024 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинську К.Т.

Ухвалою від 11.10.2024 позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

У судове засідання 11.11.2024 сторони та третя особа не з`явилися. Про час і місце судового розгляду повідомлені своєчасно і належним чином.

Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У межах строку, встановленого судом, відповідач не подала відзив на позовну заяву, а третя особа не подала пояснень по суті позовних вимог.

Відповідно до частини 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 29.10.2024 позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, підтвердила, що відповідач дійсно не виконує взятих на себе зобов`язань за договором довічного утримання.

Заслухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, та на підставі наявних доказів суд дійшов наступних висновків.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до ст. 745 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 746 ЦК України відчужувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути фізична особа незалежно від її віку та стану здоров`я. Набувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути повнолітня дієздатна фізична особа або юридична особа.

Відповідно до ст.748 ЦК України, набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 749 ЦК України, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

Відповідно до ст. 755 ЦК України , договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

Відповідно до ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

В розумінні ч. 1 ст. 756 ЦПК України, правовим наслідком розірвання договору довічного утримання, у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане, оскільки виникнення права власності на квартиру у набувача за договором довічного утримання ні з якою іншою обставиною, як укладення договору, не пов`язано.

Судом встановлено, що 06.05.2017 приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинська К.Т. посвідчила договір довічного утримання (догляду), укладений між відчужувачами ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та набувачем ОСОБА_2 .

Відповідно до підпункту 1.1 договору відчужувачі передають, а набувач отримує у власність 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 .

У підпунктах 3.3, 3.4 та пункті 4 договору передбачені права та обов`язки набувача ОСОБА_2 .

Згідно з п. 4 визначені такі умови утримання догляду відчужувачів:

- забезпечення відчужувачів згідно з рецептами лікарів належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості;

- забезпечення калорійним харчуванням тричі на день;

- надання побутових послуг;

- постійно забезпечувати гігієнічний догляд; у разі необхідності сприяти госпіталізації та забезпечувати відповідний догляд в лікарні;

- в разі смерті відчужувачів поховати їх та через рік після поховання встановити на могилі пам`ятник з міцного матеріалу, що не піддається корозії, з вигравіруваною на ньому фотокарткою.

Утримання (догляд) оцінений сторонами у 2000 грн.

Частина друга статті 651 ЦК України визначає, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотними є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, для розірвання вказаного договору з вказаних підстав достатньо встановлення факту неналежного виконання набувачем умов договору.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.10.2019 у справі № 347/1273/16 зроблено наступний висновок: «Відповідно до пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини. Положення частини першої статті 755 ЦК України, не містить визначення неналежного виконання набувачем обов`язків за договором довічного утримання, а тому вирішуючи зазначене питання, суд має ураховувати конкретні обставини справи, а також умови договору довічного утримання та положення статті 651 ЦК України, якою визначені загальні підстави для зміни або розірвання договору».

Позивач стверджує, і ці твердження не були спростовані відповідачем, що з березня 2022 року ОСОБА_2 припинила виконувати свої обов`язки за договором довічного утримання стосовно неї. Більше того, відповідач взагалі припинила спілкування з позивачем, виявляє до неї неприязнь.

При цьому, судом достовірно встановлено, що відповідач була обізнана про існування цього спору між нею та позивачем, оскільки власноруч отримала копію ухвали про відкриття провадження у справі за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується повідомленням про вручення поштових відправлень. Однак, відповідач не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву або визнати позов, у судові засідання не з`являлася.

Відтак, зважаючи на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено факт неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду). При цьому суд вважає за необхідне застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання шляхом повернення у власність ОСОБА_1 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 та скасувати заборону відчуження 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , накладену у зв`язку з посвідченням договору довічного утримання (догляду) від 06.05.2017 між відчужувачем ОСОБА_1 та набувачем ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською К.Т., реєстровий № 1218.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ухвалою суду від 11.10.2024 позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь Держави належить стягнути судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати укладений 06 травня 2017 року договір довічного утримання (догляду) між відчужувачем ОСОБА_1 та набувачем ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською Катериною Тарасівною, реєстровий № 1218.

Повернути у власність ОСОБА_1 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та скасувати заборону відчуження 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , накладену у зв`язку з посвідченням договору довічного утримання (догляду) від 06 травня 2017 року між відчужувачем ОСОБА_1 та набувачем ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинською Катериною Тарасівною, реєстровий № 1218.

Стягнути з ОСОБА_2 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. судового збору у дохід Держави.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , проживає: АДРЕСА_5 ;

Третя особа: Ягужинська Катерина Тарасівна ( АДРЕСА_6 , НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Повний текст судового рішення складено 15 листопада 2024 року.

Суддя Я. В. Щеглова