Справа № 539/932/24
Провадження № 2-др/539/8/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2024 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Даценка В.М.,

з участю секретаря Шрейтер С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» про ухвалення додаткового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» звернулося в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення.

В заяві вказано, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.05.2024 було задоволено позов товариства до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Разом з тим, при прийнятті рішення частково не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме стягнення з відповідачки на користь товариства понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 6 000 грн.

Заявник вказує, що відповідачкою не подавалось клопотань щодо зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами. З приводу правничої допомоги, в матеріалах справи наявні наступні докази: Договір №15/12/2023 від 01.12.2023 р., Акт № 33 обсягу наданої правничої(правової) допомоги до Договору про надання правничої(правової) допомоги №15/12/2023 від 08.12.2023 р. Представником позивача у позовній заяві зазначені попередньо понесені судові витрати. Відтак, документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу підлягають до стягнення на користь ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ».

На підставі вищевикладеного прохає суд ухвалити у вищевказаній справі додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» судові витрати пов`язані із професійною правничою допомогою у розмірі 6 000 (шість тисячі) грн. 00 коп..

У судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, надавши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Судом встановлено, що заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.05.2024 було задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» до ОСОБА_1 та стягнуто з останньої на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 3491653 від 26.02.2023 в розмірі 65 600 (шістдесят п`ять тисяч шістсот) грн 00 коп., що складається з: 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. - сума кредиту; 57 600 (п`ятдесят сім тисяч шістсот) грн. 00 коп. - заборгованості за відсотками, а також 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп. судового збору.

Разом з тим, питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у даному судовому рішенні не вирішувалося. При цьому як вбачається з матеріалів справи на момент ухвалення судом вищевказаного рішення були відсутні відповідні докази надання правничої допомоги.

28.05.2024, тобто після звернення до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме Договору про надання правничої (правової) допомоги №15/12/2023 від 01.12.2023 та Акту № 33 обсягу наданої правничої(правової) допомоги до Договору про надання правничої (правової) допомоги №15/12/2023 від 08.12.2023 р.

У постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 161/7163/20 (провадження № 61-4004св21) зазначено, що для відшкодування витрат на професійну правову допомогу учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.

Тобто для відшкодування понесених судових витрат учасник справи повинен подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи яких очікує зазнати у зв`язку з розглядом справи, а також заявити клопотання про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та надати докази щодо розміру понесених витрат у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст 134 ЦПК України).

Право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 134, 137 ЦПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 липня 2021 року у справі № 910/16803/19.

Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення процесуального закону попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Отже, норми процесуального закону надають суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат відмовити у їх відшкодуванні, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17 серпня 2022 року у справі № 461/2102/20.

Судом встановлено, що при зверненні до суду позивачем не було дотримано вищевказаних вимог Закону, а саме не надано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат та не заявлено про їх стягнення до закінчення судових дебатів у справі, а також не надано докази на підтвердження розміру таких витрат про що у матеріалах справи мається, акт Лубенського міськрайонного суду (а.с.26).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» про ухвалення додаткового рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М. Даценко