Провадження №2-др/748/16/24
Єдиний унікальний № 748/3588/23
У Х В А Л А

11 грудня 2024 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді: Майбороди С. М.,

з участю секретаря судового засідання Пасько К.П.,

представника відповідача - адвоката Шишлова О.Є. ( в режимі відеоконференції),

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігів заяви представника відповідача - адвоката Шишлова Олександра Євгеновича про компенсацію здійснених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, -

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2024 року до Чернігівського районного суду Чернігівської області звернувся представник ПАТ «СТ «АРСК» адвокат Шишлов О.Є. із заявами про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «СК «АРСК» витрат на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи в розмірі 7000,00 грн та 30000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

ОСОБА_1 , будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав заперечення, відповідно до яких просив відмовити в задоволенні поданих заяв про компенсацію витрат та розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача адвокат Шишлов О.Є. в судовому засіданні подані заяви підтримав, посилаючись на викладені в них обставини.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши заяву, надані докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Також ЦПК України містить норми щодо розподілу судових витрат у разі ухвалення судового рішення (частина друга статті 141 ЦПК України) та у випадках, коли вимоги позивача судом по суті не розглядалися, але справа провадженням закінчується у зв`язку із закриттям такого чи залишенням справи без розгляду (стаття 142 ЦПК України).

Так ч.5 ст. 142 ЦПК України наголошує, що у разі закриття провадження у справі або залишення позовної заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача.

За змістом ч.9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відтак, в порядку визначеному ч.5 ст. 142 ЦПК України можуть бути компенсовані витрати, пов`язані з розглядом справи виключно, якщо відповідач доведе факт того, що вони настали внаслідок необгрунтованих дій позивача.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55,124 Конституції України є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обгрунтованості позову.

Позивач, скориставшись своїм правом захисту інтересів звернувся до суду з відповідним позовом, у зв`язку з чим було проведено підготовче судове засідання і до розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно довести, а суду встановити, які саме необгрунтовані дії позивача були ним здійснені під час розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необгрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Відповідно до частини першої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Разом з тим, стороною відповідача в заяві щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу не зазначено та не доведено, які саме необгрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені. З системного тлумачення положень ч.ч. 5, 6 ст. 142, ч. 9 ст. 141 ЦПК України виходить, що необгрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.01.2021 року у справі №521/3011/18.

Таким чином, закриття провадження в справі або залишення позову без розгляду не підтверджує відсутність спору позивача з відповідачем, відсутність предмета спору чи зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

Само по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не являється необґрунтованими діями позивача, оскільки це диспозитивне право сторони, яка позивалась, передбачене п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, що не містить обмежень в його реалізації.

Разом з тим, в ході проведення підготовчих дій представником відповідача неодноразово заявлялось клопотання щодо залишення позову без розгляду з посиланням на зловживання позивачем своїми процесуальними правами, за результатами розгляду якого судом було відмовлено в задоволенні даного клопотання. В ході судового розгляду позивачем не заявлялись безпідставні клопотання про відкладення розгляду справи та не вчинялись дії щодо затягування судового розгляду. Залишення позову без розгляду не свідчить про його необгрунтованість.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що представником відповідача не надано суду належних доказів на підтвердження того, що позивачем було допущено зловживання процесуальними правами або того, що спір виник внаслідок неправильних дій сторони, як то передбачено вимогами ч. 9 ст. 141 ЦПК України, що виключає собою підстави для задоволення вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заяви представника відповідача про компенсацію здійснених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи на підставі ч.5 ст. 142 ЦПК України не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 141, 142, 260 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяв представника відповідача - адвоката Шишлова Олександра Євгеновича про компенсацію здійснених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя С.М. Майборода