№ 317/293/24
№/п 2/317/402/2024
31 травня 2024 року
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Ачкасова О.М.
при секретарі Фененко М.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя у спрощеному позовному провадженні справу за позовом Комунального некомерційного підприємства «Запорізький регіональний протипухлинний центр» Запорізької обласної ради до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Комунальне некомерційне підприємство «Запорізький регіональний протипухлинний центр» Запорізької обласної ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 01.11.2004 року відповідачку було прийнято на роботу до позивача на посаду молодшої палатної медичної сестри у відділення загальної онкології з 01.11.2004, згідно наказу №99 від 01.11.2004 р. Наказом № 637 к/тр від 09.05.2023 р. відповідачку було звільнено з посади молодшої палатної медичної сестри (санітарка палатна) онкохіміотерапевтичного відділення, на підставі п.8-3 ст.36 КЗпПУ (відсутність працівника на роботі та інформації про причини такої відсутності понад чотири місяці поспіль). В наказі про припинення трудового договору № 637 к/тр від 09.05.2023 р. вказано, що відповідачкою було надлишково використано щорічну основну та додаткову відпустку за період з 01.11.2021 р. по 31 жовтня 2022 року у кількості 8 днів. За 8 днів відпустки сума виплаченої заробітної плати складає 1944,48 грн. Згідно повідомлення про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, борг за робітником складає 1565,32 грн., у зв`язку із чим, позивач був змушений звернутися до суду з позовом.
У судове засідання представник позивача не з`явився, раніше надавав суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував, позов підтримав у повному обсязі.
Відповідачка у судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи за місцем своєї реєстрації повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву або будь-яких заперечень до суду не надала.
Згідно ст. 131 ч. 1 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування) або місцезнаходження під час провадження у справі. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місця знаходження, судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або знаходиться.
Суд за вказаних обставин вважає можливим розглянути справу заочно у спрощеному позовному провадженні за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не з`явились, на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши всі докази, суд вважає що позов є обґрунтованим, та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно Витягу з наказу (розпорядження) Комунального некомерційного підприємства «Запорізький регіональний протипухлинний центр» Запорізької обласної ради про прийняття на роботу №99 від 01.11.2004 р. ОСОБА_1 було прийнято на посаду молодшої палатної медичної сестри у відділення загальної онкології з 01.11.2004, з випробувальним терміном 1 місяць.
Відповідно Витягу з наказу №637 к/тр від 09.05.2023 року (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту), про звільнення ОСОБА_1 з посади молодшої палатної медичної сестри (санітарка палатна) онкохіміотерапевтичного відділення, на підставі п.8-3 ст.36 КЗпПУ (відсутність працівника на роботі та інформації про причини такої відсутності понад чотири місяці поспіль). В наказі про припинення трудового договору № 637 к/тр від 09.05.2023 р. вказано, що відповідачкою було надлишково використано щорічну основну та додаткову відпустку за період з 01 листопада 2021 р. по 31 жовтня 2022 року у кількості 8 календарних днів.
Згідно розрахункового листка за дні відпусток, за 8 днів відпустки сума виплаченої заробітної плати складає 1565,32 грн.
Відповідно до повідомлення про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, борг за робітником ОСОБА_1 складає 1565,32 грн.
Як вбачається з листа Комунального некомерційного підприємства «Запорізький регіональний протипухлинний центр» Запорізької обласної ради за вих№04-35/36 від 10.05.2023 р. відповідачці на адресу її проживання був направлений лист, про необхідність отримати трудову книжку, однак, відповідачка не отримала трудову книжку.
Позивачем на адресу відповідачки за вих.№01-11/780 від 18.05.2023 р. була направлена вимога про повернення суми виплаченої заробітної плати за надлишково використані дні відпустки, однак, відповідачка не отримала вимогу.
Відповідно до ст. 79 КЗпП України, щорічна основана та додаткова відпустки повної тривалості у перший рік роботи надаються працівникам після закінчення шести місяців безперервної роботи на даному підприємстві, в установі, організації.
Невикористана частина щорічної відпустки має бути надана працівнику, як правило, до кінця робочого року, але не пізніше 12 місяців після закінчення робочого року, за який надається відпустка. Статтею 74 КЗпП України, передбачено, що громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 127 КЗпП та ч.1 ст. 22 Закону України «Про відпустки», у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року.
Відрахування за ці дні не провадиться, якщо працівник звільняється з роботи з підстав, зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а також при направленні на навчання та у зв`язку з переходом на пенсію.
Відповідачка була звільнена на підставі п.8.-3 ст.36 КЗпП України, тому позивач має право на відрахування з заробітної плати суми надлишково виплаченої заробітної плати за відпустку повної тривалості за невідроблені дні, тому позивач має право без обмежень застосовувати ст. 22 Закону України «Про відпустки» та ст. 127 КЗпП України.
Відповідно до ст. 22 Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він уже одержав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган провадить відрахування із заробітної плати за дні відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року.
Відповідно до ст. 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі, організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу при звільненні працівника до закінчення того робочого року, в рахунок якого він вже одержав відпустку, за не відроблені дні відпустки.
В постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 332/1433/17 висловлена правова позиція, що системне тлумачення положень статей 127, 233 КЗпП України, статті 22 Закону України "Про відпустки" дає підстави зазначити, що роботодавець може звернутися із вимогами про стягнення коштів за невідпрацьовані дні використаної працівником відпустки до суду протягом одного року з дня виникнення права на відрахування відповідних сум.
З`ясувавши обставини справи, оцінивши надані докази, суд вважає встановленим та доведеним, що відповідачку звільнено з роботи до закінчення робочого року, за який вона одержала відпустку повної тривалості, а під час звільнення відрахування із суми нарахованої заробітної плати під час розрахунку не проведено у зв`язку з недостатністю коштів, тому позивач має право стягнути відповідну суму у судовому порядку.
Розмір заборгованості за дні відпустки, що були надані відповідачці в рахунок невідпрацьованої частини робочого року в сумі 1565,32 грн. підтверджується розрахунковим листком за дні відпустки, повідомленням про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, наданими позивачем, та відповідачкою належними та допустимими доказами не спростований.
Крім того суд враховує, що відповідачка обґрунтованих заперечень проти позову не надала, в судове засідання не прибула і жодним чином позовні вимоги не спростувала.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2684,00 грн.
На підставі викладено, керуючись ст. 22, Закону України «Про відпустки», ст. 74, 79, 127, 233 КЗпП України, ст.ст. ст.ст. ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 280-284, 289, 352, 354-355 ЦПК України, суд-
Позов задовольнити у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 31.05.2024 року.

Суддя: О.М. Ачкасов