ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/197/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Приходько Л. А.,

суддів: Базіль Л. В.,

Бездрабко В. О.,

учасники справи:

позивач - Херсонський міський центр зайнятості, правонаступником якого є Херсонський обласний центр зайнятості,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу Херсонського міського центру зайнятості, правонаступником якого є Херсонський обласний центр зайнятості на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 січня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Зуб І.Ю.,

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 року Херсонський міський центр зайнятості, правонаступником якого є Херсонський обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів допомоги по безробіттю.

Свої вимоги мотивував тим, що 01 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського центру зайнятості із заявою про надання йому статусу безробітного та 11 березня 2019 року подав заяву про призначення виплати допомоги по безробіттю.

На підставі поданих документів з моменту звернення до служби зайнятості, тобто з 01 березня 2019 року ОСОБА_1 надано статус безробітного, а з 08 березня 2019 року призначено допомогу та розпочато виплату допомоги по безробіттю.

У зв`язку із поданням ОСОБА_1 заяви про припинення реєстрації безробітного з 02 серпня 2019 року припинено реєстрацію безробітного та виплату допомоги по безробіттю.

За час перебування ОСОБА_1 отримав допомогу по безробіттю у розмірі 35301.09грн за період з 08 березня 2019 року по 01 серпня 2019 року.

За результатами обробки верифікації страхових виплат центром зайнятості було виявлено, що ОСОБА_1 отримав пенсію військового пенсіонера за вислугу років.

З метою підтвердження інформації центром зайнятості було проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення та виявлено, що 22 серпня 2019 року від обласного військового комісаріату до ГУ ПФУ в Херсонській області надійшли документи для перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, на підставі яких відповідачу зроблено перерахунок пенсії та переведено на пенсію за вислугу років з 07 листопада 2018 року

За результатами перевірки складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 24 березня 2021 року за № 47/р-3.

Наказом центру зайнятості від 29 березня 2021 року № НТ210329 прийнято рішення про повернення ОСОБА_1 виплати за період з 08 березня 2019 року по 01 серпня 2019 року у розмірі 35301.09грн.

Згідно інформації ГУ ПФУ в Херсонській області від 21 вересня 2021 року первинно пенсія за вислугу років ОСОБА_1 була призначена Управлінням МВС України в Херсонській області з 01 січня 2007 року.

Посилаючись на те, що відповідач на день звернення до центру зайнятості мав право на пенсію за вислугу років з 01 січня 2007 року та про зазначені обставини, що впливають на умови виплати допомоги по безробіттю не повідомив центр зайнятості, у добровільному порядку неправомірно отримані ним кошти не повернув, просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача грошові кошти в сумі 35301.09грн.

У грудня 2021 року ОСОБА_1 , від імені якого діяв адвокат Петряєв В.В., подав відзив на позовну заяву, у якому вказував, що з 28 травня 2014 року по 06 листопада 2018 року він проходив військову службу в Збройних Силах України і був звільнений в запас за станом здоров`я.

06 лютого 2019 року, відповідно до акту огляду МСЕК, ОСОБА_1 отримав третю групу інвалідності за захворюванням пов`язаним з захистом Батьківщини.

У спірний період, з 01 березня 2019 року по 01 серпня 2019 року відповідач отримував пенсію по інвалідності. В цей же період ОСОБА_1 мав статус безробітного та отримував відповідну допомогу на законних підставах не вводячи в оману позивача, надавши достовірні відомості та документи.

Після припинення статусу безробітного, 15 серпня 2019 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 представив ОСОБА_1 до призначення пенсії за вислугу років.

Вважає, що виплата по безробіттю проводилась відповідно до діючого законодавства, а також те, що в її діях порушення, зазначені в позові, відсутні, тому просив у задоволенні позову відмовити.

У грудні 2021 року керівник Херсонського міського центру зайнятості Ширяєва С.А. подав до суду відповідь на відзив, в якому заперечував щодо доводів відповідача, викладених у відзиві та просив задовольнити позов.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 24 січня 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказі на підтвердження неправомірних дій відповідача при поданні ним заяв до Херсонського міського центру зайнятості.

Не погодившись з рішенням районного суду, 15 квітня 2024 року представник Херсонського міського центру зайнятості голова комісії з реорганізації ОСОБА_2 , звернулася до суду з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на неповне та неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги вказував на те, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки доводам, які викладені у позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву, а саме, що ГУ ПФУ в Херсонській області, у зв`язку із настанням нових обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсії за вислугу років було зроблено перерахунок пенсії та переведено на пенсію за вислугу років з 07 листопада 2018 року, а первинна пенсія за вислугу років відповідачу була призначена Управлінням МВС України в Херсонській області з 01 січня 2007 року. При цьому відповідач у заяві про надання статусу безробітного, особистим підписом, не маючи на те підстав, підтвердив, що пенсію на пільгових умовах та за вислугою років йому не призначено.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 25 квітня 2024 року Херсонському міському центру зайнятості поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та відкрито апеляційне провадження у цій справі.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду 29 травня 2024 року до участі в цій справі залучено Херсонський обласний центр зайнятості, як правонаступника Херсонського міського центру зайнятості

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористався.

За правилами частини 13 статті 7, частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційна скарга Херсонського міського центру зайнятості на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 січня 2022 року розглянута апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду ухвалено з дотриманням вказаних вимог закону.

Судом встановлено, що 01 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського центру зайнятості із заявою про надання йому статусу безробітного, а 11 березня 2019 року - із заявою про призначення (поновлення) виплати допомоги по безробіттю (а.с. 7-8).

Відповідно до витягу із наказів Херсонського міського центру зайнятості від 06 березня 2019 року № НТ190306 та від 11 березня 2019 року № НТ190311 ОСОБА_1 надано статус безробітного з 01 березня 2019 року та призначено допомогу по безробіттю відповідно до частин 1, 3, 4 статті 22, частини 1 статті 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» з 08 березня 2019 року(а.с.9).

У зв`язку із поданням ОСОБА_1 заяви про зняття його з реєстрації як безробітного, наказом від 02 серпня 2019 року № НТ 190802 припинено реєстрацію ОСОБА_1 як безробітного та припинено виплату йому допомоги по безробіттю з 02 серпня 2019 року (а.с.9).

Відповідно до акту розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 47/р-3 від 24 березня 2021 року на момент реєстрації в центрі зайнятості ОСОБА_1 мав право на пенсію за вислугу років з 01 листопада 2018 року (а.с. 12).

Згідно відомості виплат матеріального забезпечення ОСОБА_1 за період з 08 березня 2019 року по 01 серпня 2019 року виплачена допомога по безробіттю у сумі 35301.09грн (а.с.10).

З довідки ГУ ПФУ в Херсонській області від 25 червня 2019 року за № 781 вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області, отримує пенсію по інвалідності (3 групи, отриманої при виконанні службових обов`язків) по лінії МВС згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

15 серпня 2019 року ІНФОРМАЦІЯ_2 оформлено подання №94/28619, яким ОСОБА_1 представлено до призначення пенсії за вислугу років, яке, разом з відповідними документами, надійшло до ГУ ПФУ в Херсонській області 22 серпня 2019 року (а.с. 11,42).

Відповідно до протоколу за пенсійною справою на підставі звернення від 22 серпня 2019 року ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років (а.с.42 зв.).

Згідно інформації наданої ГУ ПФУ в Херсонській області від 17 березня 2021 року від обласного військового комісаріату 22 серпня 2019 року до ГУ ПФУ в Херсонській області надійшли документи для перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років. У зв`язку із настанням нових обставин, ОСОБА_1 було зроблено перерахунок пенсії та переведено на пенсію за вислугу років з 07 листопада 2018 року (а.с.11).

Наказом Херсонського міського центру зайнятості від 29 березня 2021 року № НТ210329 прийнято рішення про повернення ОСОБА_1 коштів у сумі 35301.09грн. (а.с.13).

30 березня 2021 року Херсонським міським центром зайнятості направлено ОСОБА_1 лист з вимогою сплатити 35301.09грн. (а.с. 14).

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження неправомірних дій відповідача при поданні ним заяв до Херсонського міського центру зайнятості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду враховуючи наступне.

Відповідно до статті 1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, але за умови відсутності: а) рахункової помилки зі сторони платника; б) недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Зобов`язання у зв`язку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. За наявності певних обставин законодавець вважає недоцільним повертати майно одній особі, навіть якщо інша особа набула таке майно за відсутності правових підстав.

Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Відповідно до статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин другої, третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», яка визначає права, обов`язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вбачає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог Херсонського міського центру зайнятості, оскільки позивачем не доведено та не надано належних і допустимих документальних доказів наявності у діях відповідача умислу на зловживання своїми обов`язками чи свідомого надання неправдивих відомостей при поданні у березня 2019 року до Херсонського міського центру зайнятості заяви про надання статусу безробітного.

Крім того, ця інформація не є конфіденційною і Херсонський міський центр зайнятості не позбавлений права перевіряти її під час прийняття рішення про надання статусу безробітного і призначення допомоги по безробіттю.

Більше того, з персональної картки N 00005, дата створення 01 березня 2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 не приховуючи будь-яких даних про себе, вказав, що останнє місце роботи Херсонський облвійськомат, причина припинення останнього виду зайнятості підпункт «а» пункту 3, підпункт «б» пункту 6, пункт 7 статті 26 ПВОіВС за станом здоров`я (для військовослужбовців), є особою, яка не досягла пенсійного віку, отримує пенсію за інвалідністю, що підтверджує факт надання відповідачем всіх достовірних даних щодо своєї особи.

Факт отримання відповідачем на час звернення пенсії за інвалідністю та призначення йому пенсії за вислугу років вже після припинення, за його заявою, статусу безробітного підтверджується дослідженими судом доказами, зазначеними вище.

У постанові N 753/15556/15-ц від 16.01.2019 Великою Палатою зроблено висновок, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовні ший спосіб (рішення у справах «Баєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість та ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року, «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Баєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції врахувавши зазначені обставини справи прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Херсонського міського центру зайнятості.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 січня 2022 року є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування чи зміни відсутні, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Тому, з урахуванням вищевикладених норм чинного законодавства, з врахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 375, 381, 382, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Херсонського міського центру зайнятості, правонаступником якого є Херсонський обласний центр зайнятості, залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 січня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий Л. А. Приходько

Судді: Л. В. Базіль

В. О. Бездрабко