Провадження № 2-о/359/275/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

09 грудня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Коваль А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа : ОСОБА_2 про продовження обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

11 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою, якою просила продовжити обмежувальний припис на строк у 6 (шість) місяців, яким вжити такі заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 : заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань 100 метрів до фактичного місця проживання ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 особисто та через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити ОСОБА_2 вести з ОСОБА_1 листування, телефонні переговори та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 травня 2024 року постановленим у цивільній справі № 359/4678/24 заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задоволено та застосовано обмежувальний припис до ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на строк шість місяців, яким визначено наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонено ОСОБА_2 наближатись на відстань 100 метрів до фактичного місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 ; заборонено ОСОБА_2 особисто та через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонено ОСОБА_2 вести з ОСОБА_1 листування, телефонні переговори та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Заявник стверджує, що ОСОБА_2 неодноразово порушував обмежувальний припис, продовжував вчиняти домашнє насильство у присутності дитини щодо неї та її матері ОСОБА_3 ..

Крім того, Бориспільським РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за ст. 129 КК України та за ст. 390-2 КК України.

На даний час заявниця побоюється за свою безпеку, безпеку дитини, адже ОСОБА_2 вчиняючи систематичні дії, пов`язані з домашнім насильством може у будь-який момент продовжити свої протиправні дії, спрямовані на фізичне насильство, а тому беручи до уваги ризики та оцінюючи вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків та з метою запобігання вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства вважає за необхідне звернутися до суду з цією заявою про продовження дії обмежувального припису.

Ухвалою суду від 12 листопада 2024 року у справі відкрито провадження та призначено відкрите судове засідання з викликом і повідомленням сторін.

В судове засідання заявник не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Натомість подала до суду заяву, якою просила розгляд справи провести за її відсутності та задовольнити вимоги заяви.

Заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явився у судове засідання, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань на адресу суду не направив.

Згідно ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дослідивши письмові матеріали справи, подану заявником заяву, суд прийшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі № 359/4678/24 від 10 травня 2024 року заяву ОСОБА_4 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задоволено та застосовано обмежувальний припис до ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на строк шість місяців, яким визначено наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонено ОСОБА_2 наближатись на відстань 100 метрів до фактичного місця проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 ; заборонено ОСОБА_2 особисто та через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонено ОСОБА_2 вести з ОСОБА_1 листування, телефонні переговори та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб (а.с. 6-7).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Дане рішення суду, відповідно ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Зазначене рішення набрало законної сили 11 червня 2024 року. Обмежувальний припис завершив свою дію 10 листопада 2024 року.

Встановлено, що в Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про те, що 13 квітня 2024 року приблизно о 12 год. 45 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою : АДРЕСА_2 , погрожував вбивством та були реальні підстави побоювання здійснення цієї погрози дружині ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 129 КК України. Крім того, до чергової частини Бориспільського РУП ГУНП в Київській області надійшла заява від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 її колишній чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , порушив судовий припис про заборону наближення, виданий 10 травня 2024 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області строком на 6 місяців. Дії кваліфіковані за ст. 390-1 КК України.

Ці обставини підтверджуються витягами з кримінальних провадженб №0000286 від 15 серпня 2024 року та №0000144 від 07 травня 2024 року.

Як вказала заявниця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 неодноразово порушував обмежувальний припис та продовжував вчиняти домашнє насильство.

Відповідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Із урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Отже, при розгляді спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших право-відносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Так, ст. 350-1 та ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка зокрема постраждала від домашнього насильства. При цьому заява про видачу обмежувального припису може бути подана: особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Як визначає ст. 1 зазначеного Закону, домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; особа, яка постраждала від домашнього насильства, - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Основними засадами запобігання та протидії домашньому насильству, що передбачені ст. 4 зазначеного Закону є діяльність, спрямована на запобігання та протидію домашньому насильству, яка ґрунтується в тому числі і на таких засадах, як гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правничу допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини; належна увага до кожного факту домашнього насильства під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; врахування непропорційного впливу домашнього насильства на жінок і чоловіків, дітей та дорослих, дотримання принципу забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; визнання суспільної небезпеки домашнього насильства та забезпечення нетерпимого ставлення до будь-яких проявів домашнього насильства; повага та неупереджене і небайдуже ставлення до постраждалих осіб з боку суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, забезпечення пріоритетності прав, законних інтересів та безпеки постраждалих осіб під час здійснення заходів у сфері запобігання та протидії домашньому насильству тощо.

Основними напрямами реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству є: запобігання домашньому насильству; ефективне реагування на факти домашнього насильства шляхом запровадження механізму взаємодії суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству; надання допомоги та захисту постраждалим особам, забезпечення відшкодування шкоди, завданої домашнім насильством; належне розслідування фактів домашнього насильства, притягнення кривдників до передбаченої законом відповідальності та зміна їхньої поведінки, випливає зі змісту ч. 2 ст. 5 вказаного Закону.

Серед спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству є і обмежувальний припис стосовно кривдника, передбачено ст. 24 ч. 1 п. 2 вказаного Закону.

Так, ст. 26 цього Закону передбачено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника має зокрема і постраждала особа або її представник. При цьому обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. За заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті.

Відповідно вимог ст. 350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених ст. 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно ч. 2 ст. 350-6 цього Кодексу.

Таким чином обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. При цьому рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, тобто оцінки вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Отже, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для продовження обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Обмежувальний припис використовується як ефективний спосіб захисту від вчинення дій з домашнього насильства, однією з характеристик якого є повторюваність. Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду: від 17 квітня 2019 року у справі за №363/3496/18, від 26 вересня 2019 року у справі за №452/317/19-ц, від 17 червня 2020 року у справі за №509/2131/18, від 12 січня 2022 року у справі за №752/9731/21, від 26 травня 2022 року у справі за №165/3472/21, від 13 липня 2022 року у справі за №369/12715/20, від 10 лютого 2023 року у справі за №676/3259/22.

Так, згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

На даний час заявниця побоюється за свою безпеку, безпеку дитини, адже ОСОБА_2 вчиняючи систематичні дії, пов`язані з домашнім насильством може у будь-який момент продовжити свої протиправні дії, спрямовані на фізичне, психологічне насильство, а тому беручи до уваги основні засади запобігання та протидії домашньому насильству, які передбачені ст. 4 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ризики та оцінюючи вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків та з метою запобігання вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства, суд вважає за необхідне продовжити дію обмежувального припису.

У постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі за №756/3859/19 зроблено висновок про те, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривд-ника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

У постанові Верховного Суду від 28 квітня 2020 року у справі за №754/11171/19 зазначено, що при вирішенні питання щодо застосування обмежувального припису суд на підставі встановлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність втручання у права і свободи особи, враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Дослідивши надані заявницею докази, суд вважає, що факт порушення судового припису ОСОБА_2 після винесення судом рішення про встановлення обмежувального припису на строк шість місяців, знайшов своє підтвердження, а викладені заявницею у заяві про продовження обмежувального припису обставини є такими, що не спростовані належними та допустимими доказами, а відтак урахувавши характер вчинених заінтересованою особою дій, існування високого рівня вірогідності продовження чи повторного вчинення ним домашнього насильства щодо заявниці, суд приходить до висновку щодо необхідності продовження обмежувального припису стосовно кривдника на строк шість місяців, зазначений строк продовження обмежувального припису, з огляду на обставини цієї справи, є достатнім та обґрунтованим. Відтак, суд приходить переконання, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 350-1 - 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа : ОСОБА_2 про продовження обмежувального припису- задовольнити.

Продовжити обмежувальний припис, виданий за рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі №359/4678/24 від 10 травня 2024 року, строком на 6 (шість) місяців щодо ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , яким:

-заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань 100 метрів до фактичного місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-заборонити ОСОБА_2 особисто та через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

-заборонити ОСОБА_2 вести з ОСОБА_1 листування, телефонні переговори та контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб.

Інформація про заявника : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 виданий 29 березня 2017 року 3222, адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Інформація про заінтересовану особу: ОСОБА_2 , відомості про дату народження та паспортні дані у суду відсутні, ідентифікаційний номер : НОМЕР_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Про продовження обмежувального припису повідомити уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявниці для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення суду про продовження дії обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Яковлєва Л.В.