Провадження № 2/127/2162/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

за участю представника позивача - адвоката Турченка Є.І.,

відповідача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 та його представника - адвоката Маліновської Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення, у якому просив усунути перешкоди ОСОБА_3 в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 шляхом його вселення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на початку 2021 року позивач познайомився з ОСОБА_4 у зв`язку із наданням медичної допомоги її доньці ОСОБА_5 . З того часу вони почали часто спілкуватися, бачитися та разом проводити час. Дитина ОСОБА_5 почала відноситися до позивача як до свого батька. ОСОБА_4 була єдиним власником квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , тому в травні 2021 року з дозволу власниці квартири, вони почали проживати разом однією сім`єю, вести спільний побут, організовуючи своє життя, роботу, навчання та відпочинок. 15 січня 2022 року між позивачем ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина позивача ОСОБА_4 померла. Позивач зазначає, що до смерті дружини він був членом її сім`ї та з її дозволу вселився і проживав у квартирі. Після смерті дружини позивач продовжив проживати у вищезазначеній квартирі, продовжив займатися вихованням, розвитком, медичним обслуговуванням та забезпеченням дитини. В цій же квартирі проживає теща позивача ОСОБА_1 , яка не є власником квартири. 31 травня 2023 року ОСОБА_1 самовільно, без попередження, скориставшись відсутністю позивача, змінила замки в квартирі та фактично виселила позивача і позбавила права користування квартирою, тобто створила перешкоди, внаслідок яких позивач не може користуватися квартирою.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2023 залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення в якості співвідповідача ОСОБА_2 (а.с. 81).

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Турченко Є.І. позов підтримав в повному обсязі, пославшись на обставини викладені у позовній заяві. Суду пояснив, що позивач до смерті його дружини ОСОБА_4 був членом її сім`ї та з її дозволу вселився і проживав у спірній квартирі. ОСОБА_1 , яка не є власником спірної квартири, 31 травня 2023 року самовільно, без попередження, змінила замки в квартирі та виселила і позбавила позивача права користування квартирою. Крім того, ОСОБА_2 , який є батьком малолітньої ОСОБА_5 , з неправомірного дозволу відповідача ОСОБА_1 вселився в квартиру АДРЕСА_1 , продовжує незаконно проживати в ній та чинити перешкоди позивачу в користуванні квартирою.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 просила відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву (а.с. 48-55). Відзив на позовну заяву мотивований тим, що з дня народження онуки вона проживала разом з донькою ОСОБА_4 та онукою ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . Донька розлучилася з батьком малолітньої онуки, ОСОБА_2 в 2019 році. На початку 2022 року її донька одружилась з ОСОБА_3 , після чого він почав проживати разом з ними. Дочка ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після поховання було виявлено, що з квартири пропали особисті речі її покійної доньки та онуки, грошові кошти, внаслідок чого Вінницьким РУП ГУНП у Вінницькій області внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001026 та розпочато досудове розслідування за фактом кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Також, вважаючи розпусну поведінку ОСОБА_3 по відношенню до її онуки неприпустимою, вона звернулась до Служби у справах дітей ВМР та до поліції з заявою про вчинення злочину, внаслідок чого 04.07.2023 Вінницьким РУП ГУНП у Вінницькій області внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001022 та розпочато досудове розслідування за фактом кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України. Крім того, у позивача є належний йому на праві власності житловий будинок загальною площею 135,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 , в якому він проживає, тому необхідність вселятися до спірної квартири та використовувати її для власного проживання у позивача немає потреби. Позивача не цікавить майбутнє дитини, її фізичний і духовний розвиток, виключно особисті майнові інтереси, а саме розпорядження майном дитини на свій розсуд. Позивач не є членом її сім`ї, так як власниця житла - її донька померла, кровне споріднення у ОСОБА_1 і малолітньої ОСОБА_5 з позивачем ОСОБА_3 відсутнє. У даний час вона проживає в трикімнатній квартирі з колишнім зятем та онучкою.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Маліновська Ю.М. просили відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву (а.с. 122-127). Відзив мотивований тим, що після розлучення відповідача з ОСОБА_4 в сторін залишились достатньо теплі та навіть дружні відносини, відповідач постійно спілкувався з донькою, вона неодноразово залишалась на ніч у відповідача та його цивільної дружини, відповідач ніяким чином не ухилявся від свого обов`язку утримувати дитину і щомісячно сплачував аліменти. ОСОБА_2 , керуючись захистом прав своєї малолітньої доньки, після смерті матері доньки - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернувся до нотаріуса задля відкриття спадкової справи і оформлення частки з усього майна померлої, оскільки донька є спадкоємцем першої черги, однак на даний час не має змоги оформити майно, оскільки позивач незаконно заволодів оригіналами документів на квартиру та інше майно померлої. Крім того, позивач не є особою, яка потребує вселення у зазначену квартиру у зв`язку із відсутністю власного місця проживання, оскільки, згідно інформації з «Реєстру нерухомості» витяг №199 від 13.11.2023, ОСОБА_3 має у приватній власності дві земельні ділянки та приватний будинок. Також відносно позивача було зареєстровано кримінальне провадження №0001022 у вчиненні кримінального правопорушення ст. 156 ч. 1 КК України, оскільки позивачем вчинялись розпусні дії відносно малолітньої ОСОБА_5 . Відповідачі по справі, як рідні люди малолітньої дитини, вкрай стурбовані можливим потенційним проживанням позивача та дитини на одній території, наслідком якого з великою вірогідністю позивачем може бути вчинено повторні розпусні дії щодо дитини. Слід звернути увагу на відсутність аргументованих та беззаперечних доказів того, що позивач не має іншого житла та йому вкрай необхідно вселитись у квартиру АДРЕСА_1 , а також враховуючи, що докази, додані до позовної заяви є неналежними, в зв`язку з тим, що вони датовані квітнем 2023 року, тому відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_7 , який є племінником відповідачки ОСОБА_1 , суду пояснив, що спочатку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_4 , її чоловік ОСОБА_2 , донька ОСОБА_5 та мати ОСОБА_1 . Потім було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . В 2022 році ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 і він почав проживати також у спірній квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. В травні 2023 ОСОБА_1 подзвонила матері свідка ОСОБА_7 та повідомила, що ОСОБА_3 повиносив цінні речі з квартири, коштовності та інше майно, яке він не купував і яке йому не належить. Коли вони приїхали у квартиру, то побачили, що по всій квартирі ОСОБА_3 було встановлено камери, одна з яких направлена на ліжко неповнолітньої ОСОБА_5 , оглянувши відеозаписи з камер, ними було виявлено, що позивач вчиняв розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_1 звернулася до правоохоронних органів з відповідними заявами.

Свідок ОСОБА_8 , яка є двоюрідною сестрою відповідачки ОСОБА_1 , надала суду пояснила, що спочатку в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_4 , її чоловік ОСОБА_2 , донька ОСОБА_5 та мати ОСОБА_1 . Потім було розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . В 2022 році ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 і він почав проживати також у спірній квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. В травні 2023 їй подзвонила ОСОБА_1 і повідомила, що ОСОБА_3 повиносив цінні речі з квартири, коштовності та інше майно, яке він не купував і яке йому не належить. Коли вони приїхали у квартиру, то побачили, що по всій квартирі ОСОБА_3 було встановлено камери, одна з яких направлена на ліжко неповнолітньої ОСОБА_5 , оглянувши відеозаписи з камер, ними було виявлено, що позивач вчиняв розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_1 змінила замки в квартирі, тому що позивач повиносив коштовні речі з квартири, викрадав дитину ОСОБА_5 , яка його дуже боялася.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що з сім`єю ОСОБА_1 знайомі з 1999 року. У 2007 році ОСОБА_4 взяла кредит в банку і купила квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Потім одружилася з ОСОБА_2 , в 2012 році у них народилася донька ОСОБА_5 . Але сімейне життя не склалося і вони розлучилися. У 2022 році ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , який став проживати в її квартирі, при цьому він забороняв їй спілкуватися з друзями та родичами. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла. В той день, коли поминали ОСОБА_4 (40 днів після смерті), ОСОБА_3 викрав дитину ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_1 поміняла замки у спірній квартирі, внаслідок чого ОСОБА_3 викликав поліцію.

Свідок ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , давні знайомі сім`ї ОСОБА_1 , суду пояснили, що в 2022 році ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , який став проживати в її квартирі разом із дочкою і мамою покійної. Після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_3 позабирав коштовні речі з квартири, гроші, автомобіль покійної.

Заслухавши пояснення представників сторін, відповідачів та свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 11.10.2007 власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 (а.с. 18).

15.01.2022 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб у Вінницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №10, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_4 (а.с. 16).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 28.04.2023 (а.с. 17).

Згідно з довідкою ОСББ «Подолянка-7» №164 від 24.05.2023, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , власником особового рахунку по якій є ОСОБА_4 , проживають: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дочка), ОСОБА_1 (мати, яка проживає без реєстрації) та ОСОБА_3 (чоловік, який проживає без реєстрації) (а.с. 19).

Згідно з Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного 28.04.2023 комісією ОСББ «Подолянка-7», обстежувалися матеріально-побутові умови сім`ї ОСОБА_5 . Сім`я проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Сім`я складається з трьох осіб: онучка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , бабуся - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та вітчим - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Житлове приміщення складається з 3-х кімнат: загальна площа 81,40 м.кв., житлова площа 46.10 м.кв. Санітарний стан житлового приміщення добрий. Взаємовідносини в сім`ї хороші. Дитина - ОСОБА_5 доглянута, охайна, вихована, має окрему кімнату, яка облаштована усім необхідним для розвитку та навчання дитини відповідно до її віку. Бабуся ОСОБА_1 та вітчим ОСОБА_3 займаються вихованням дитини та утриманням дитини, є врівноваженими та дружелюбними до дитини. Помешкання в повному обсязі відповідає гарним соціально-побутовим умовам (а.с. 20).

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , позивач ОСОБА_3 зареєстрований з 13.09.2005 за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 175).

Згідно з інформаційною довідкою №344892329 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 31.08.2023, позивач ОСОБА_3 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 135,9 кв.м., житловою площею 75,9 кв.м. та згідно з його позовною заявою, фактично проживає в цьому будинку (а.с. 1, 59-60).

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , відповідач ОСОБА_1 зареєстрована з 07.07.2022 за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 185).

Відповідно до копії копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_5 , відповідач ОСОБА_2 зареєстрований з 09.10.2019 за адресою: АДРЕСА_6 (а.с. 191).

Батьками малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 18.05.2023 (а.с. 193).

Згідно з довідкою ОСББ «Подолянка-7» №25 від 03.11.2023, ОСОБА_3 був примусово виселений в присутності працівників поліції 31.05.2023 з помешкання за адресою: АДРЕСА_1 і не проживає за цією адресою з моменту виселення по теперішній час (а.с. 133).

Згідно з довідкою ОСББ «Подолянка-7» №26 від 03.11.2023, ОСОБА_2 з 01.06.2023 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю донькою ОСОБА_5 (а.с. 132).

На а.с. 170-195 - копія спадкової справи №5/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , згідно з якою, із заявами про прийняття спадщини після сметі ОСОБА_4 звернулися чоловік ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як законний представник малолітньої дочки ОСОБА_2 Свідоцтво про право на спадщину за законом жодному із спадкоємців не видано.

Згідно із ст. 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

У частині 4 статті 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до статті 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно зі статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Згідно з частинами другою, третьою статті 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітня 1985 року №2, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи зареєстровані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Однак відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Оскільки відповідно до вимог закону вселення та проживання в квартирі може бути здійснено лише у встановленому порядку, членом сім`ї наймача, в розумінні частини другої статті 64 ЖК України, може бути визнано лише осіб, які вселилися у встановленому порядку та на відповідній правовій підставі постійно проживають в квартирі разом із наймачем.

За змістом статті 65 ЖК України за особою не може бути визнано право користування жилим приміщенням, якщо вона зберігає постійне місце проживання в іншому жилому приміщенні.

Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Житлові права охороняються законом за винятком випадків, коли вони здійснюються всупереч із призначенням цих прав чи з порушенням.

Звертаючись до суду, позивач пред`явив позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення в квартиру до матері та колишнього чоловіка своєї померлої дружини, зазначаючи, що вони чинять йому перешкоди у проживанні в квартирі як члену сім'ї.

Судом встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , яка була власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , її мати ОСОБА_1 31.05.2023 змінила замки в цій квартирі, чим позбавила позивача права користуватися квартирою.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 не заперечувала, що змінила замки в квартирі, оскільки вважає, що діяла на захист інтересів малолітньої онуки ОСОБА_5 від протиправних розпусних дій ОСОБА_3 щодо дитини та у зв`язку з викраденням позивачем майна, по факту цих дій ведеться досудове розслідування.

Згідно з наданими поясненнями в судовому засіданні відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , з червня 2023 року відповідач ОСОБА_2 фактично проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 разом із своєю малолітньою донькою як її законний представник та для захисту інтересів дитини від дій позивача.

По справі також встановлено, що станом на день смерті ОСОБА_4 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 значилися зареєстрованими лише власник квартири ОСОБА_16 та її малолітня донька ОСОБА_5 .

Фактично до дня смерті ОСОБА_4 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 проживали: ОСОБА_4 , її чоловік ОСОБА_3 , малолітня дочка ОСОБА_5 , мати ОСОБА_1 .

Мати померлої ОСОБА_4 та її чоловік ОСОБА_3 у вказаній квартирі зареєстрованими не були, а значаться зареєстрованими за іншими адресами.

Позивач ОСОБА_3 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 135,9 кв.м., житловою площею 75,9 кв.м. та проживає в цьому будинку.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняли чоловік ОСОБА_3 , мати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як законний представник малолітньої дочки ОСОБА_5 .

Станом на час розгляду справи в суді, свідоцтво про право на спадщину за законом жодному із спадкоємців не видано.

Розглянувши справу в межах та на підставі заявленого позову, суд вважає, що відповідачі по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не порушують прав позивача ОСОБА_3 , про які він зазначає у позовній заяві, оскільки відповідачі не є членами його сім`ї і не були ними.

Враховуючи, що позивач не зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 , позивач не є членом сім`ї відповідачів по справі, до яких він пред'явив позов і згоди на його проживання відповідачі не надають, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом вселення.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 07.06.2024.

Суддя: