ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
14 березня 2024 року м. Чернігів
Унікальний номер справи № 750/6694/22
Головуючий у першій інстанції - Коверзнев В.О.
Апеляційне провадження № 22-з/4823/12/24
Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді: Скрипки А.А.
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.
секретар: Мальцева І.В.
відповідач: Академія Державної пенітенціарної служби (відповідно до наказу Міністерства юстиції України №3548/5 від 06 жовтня 2023 року Академію Державної пенітенціарної служби перейменовано в Пенітенціарну академію України)
розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правову допомогу у справі за апеляційною скаргою Академії Державної пенітенціарної служби на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 14 грудня 2022 року та на додаткове рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 10 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Академії Державної пенітенціарної служби про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за затримку розрахунку при звільненні,
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Академії Державної пенітенціарної служби і, уточнивши 25.11.2022 року раніше заявлені вимоги (а.с.125, том 1), просила стягнути на її користь із відповідача: заборгованість по заробітній платі за 2017-2022 р.р. в сумі 375 803 грн. 35 коп.; середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11 лютого по 25 квітня 2022 року, включно в сумі 76 632 грн.; середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 85 000 грн.
Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 14.12.2022 року позов ОСОБА_1 до Академії Державної пенітенціарної служби про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за затримку розрахунку при звільненні, було задоволено частково. Судом стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 271 102 грн. 05 коп., середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 75 158 грн. 70 коп. і середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в сумі 85 000 грн., а всього: 431 260 грн. 75 коп. (сума заборгованості визначена без відрахування податків). Стягнуто з Академії Державної пенітенціарної служби на користь ОСОБА_1 992 грн. 40 коп., у відшкодування судових витрат. Стягнуто з Академії Державної пенітенціарної служби на користь держави судовий збір у сумі 3 462 грн. 60 коп. Рішення суду в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в межах платежу за 1 місяць в сумі 20 000 грн., допущено до негайного виконання.

Додатковим рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10.01.2023 року доповнено резолютивну частину рішення суду від 14.12.2022 абзацем 5 такого змісту: "Стягнути з Академії Державної пенітенціарної служби на користь ОСОБА_1 8 020 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката". У зв`язку з цим, абзаци 5-7 рішення вважати абзацами 6-8.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції від 14.12.2022 року та додатковим рішенням суду першої інстанції від 10.01.2023 року у даній цивільній справі, Академія Державної пенітенціарної служби подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 14.12.2022 року та додаткове рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 10.01.2023 року, і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 21.12.2023 року апеляційну скаргу Академії Державної пенітенціарної служби на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 14.12.2022 року та на додаткове рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 10.01.2023 року - залишено без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 14.12.2022 року та додаткове рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 10.01.2023 року, залишено без змін.

В ході апеляційного розгляду даної справи, до закінчення судових дебатів у справі, стороною позивача, в порядку приписів ч.8 статті 141 ЦПК України, було зроблено заяву про надання відповідних доказів на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції,та про стягнення даних витрат.

26.12.2023 року (а.с.71-74, том 3) представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Марченко Н.І. було подано до апеляційного суду заяву про приєднання до матеріалів справи доказів про оплату позивачем витрат на професійну правову допомогу, понесених позивачем в суді апеляційної інстанції, та ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат позивача на професійну правову допомогу. У вказаній заяві адвокат Марченко Н.І. просить приєднати до матеріалів справи №750/6694/22 відповідні докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу, пов`язану із апеляційним розглядом справи, та ухвалити додаткове рішення у справі №750/6694/22, яким стягнути з Пенітенціарної академії України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн. До вказаної заяви додано: копію договору про надання правничої допомоги від 19.05.2023 року; копію акту приймання-передачі правових послуг від 22.12.2023 року, із описом наданих послуг для підтвердження розміру оплати послуг адвоката, згідно договору про надання правничої допомоги від 19.05.2023 року на суму 5 000 грн.; копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 22.12.2023 року, а також надано докази направлення відповідачу копії даної заяви та доданих до неї документів (а.с.83-86, том 3).

14.03.2024 року від представника відповідача Пенітенціарної академії України - адвоката Васильченка С.М. надійшла заява, в якій сторона відповідача просить відмовити у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу. Доводи даної заяви вказують, що позивачем штучно завищено вартість правничої допомоги, розмір гонорару не відповідає критерію необхідності, він не є співмірним зі складністю справи, та не підтверджено фактичне понесення витрат саме у зазначеному розмірі. Доводи поданої заяви стверджують, що із акту наданих послуг від 22.12.2023 року неможливо зробити висновок про фактичний обсяг часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Приписами п.3 ч.1 статті 270 ЦПК України регламентовано, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч.3, ч.4 статті 270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В судове засідання апеляційного суду 14.03.2024 року учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились, подавши суду заяви про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за їх відсутності.

Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правову допомогу, понесених позивачем ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до приписів ч.1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України регламентовано, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.4 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч.5, ч.6 статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин апеляційний суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 34-47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, зазначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підставі наведеного, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1)їх дійсність; 2)необхідність; 3)розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей: 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі, і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін, без відповідних дій з боку такої сторони.

Вказаний висновок щодо застосування норм права наведено у постанові Верховного Суду від 20.01.2021 року у справі №750/2055/20, провадження №14-16723св20.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що при визначенні суми відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (п.268).

Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції представляла адвокат Марченко Н.І. на підставі: договору про надання правничої допомоги від 19.05.2023 року (а.с.72-72, зворот, том 3), ордеру на надання правничої (правової) допомоги №1054280, серії СВ від 29.05.2023 року (а.с.8, том 3).

26.12.2023 року (а.с.71-74, том 3) представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Марченко Н.І. було подано до апеляційного суду заяву про приєднання до матеріалів справи доказів про оплату позивачем витрат на професійну правову допомогу, понесених позивачем в суді апеляційної інстанції, та ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат позивача на професійну правову допомогу. У вказаній заяві адвокат Марченко Н.І. просить приєднати до матеріалів справи №750/6694/22 відповідні докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу, пов`язану із апеляційним розглядом справи, та ухвалити додаткове рішення у справі №750/6694/22, яким стягнути з Пенітенціарної академії України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правову допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн. До вказаної заяви додано: копію договору про надання правничої допомоги від 19.05.2023 року; копію акту приймання-передачі правових послуг від 22.12.2023 року, із описом наданих послуг для підтвердження розміру оплати послуг адвоката, згідно договору про надання правничої допомоги від 19.05.2023 року на суму 5 000 грн.; копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 22.12.2023 року, а також надано докази направлення відповідачу копії даної заяви та доданих до неї документів (а.с.83-86, том 3).

Договором про надання правничої допомоги від 19.05.2023 року, укладеним між ОСОБА_1 та адвокатом Марченко Н.І. (а.с.72-72,зворот, том 3), а саме, п.3.1. даного договору визначено, що вартість правових послуг за даним договором встановлюється у фіксованій сумі 5 000 грн., яка не залежить від часу, затраченого адвокатом на їх надання.

Відповідно до акту від 22.12.2023 року приймання-передачі правових послуг, із описом наданих послуг для підтвердження розміру оплати послуг адвоката, згідно договору про надання правової допомоги від 19.05.2023 року (а.с.73, том 3), адвокат Марченко Н.І. надала, а ОСОБА_1 , прийняла наступні правові послуги: 1. Ознайомлення з матеріалами справи №750/6694/22 в приміщенні Чернігівського апеляційного суду 05.06.2023 року; 2. Представництво інтересів клієнта під час розгляду справи апеляційним судом справи №750/6694/22, а саме, участь в судових засіданнях: 22.06.2023 року, 06.12.2023 року, 21.12.2023 року; 3. Підготовка письмового клопотання про приєднання документів до матеріалів справи від 29.09.2023 року. Вартість зазначених послуг, відповідно до п.3.1. договору про надання правничої допомоги від 19.05.2023 року, становить фіксовану суму 5 000 грн., яка не залежить від часу, затраченого адвокатом на їх надання. Вказаний акт підписано адвокатом Марченко Н.І. та ОСОБА_1

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №б/н від 22.12.2023 року (а.с.74, том 3), ОСОБА_1 сплатила адвокату Марченко Н.І. 5 000 грн., на підставі договору про надання правничої допомоги від 19.05.2023 року.

14.03.2024 року на адресу апеляційного суду від представника відповідача Пенітенціарної академії України - адвоката Васильченка С.М. надійшла заява, в якій сторона відповідача просить відмовити у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу. Доводи даної заяви вказують, що позивачем штучно завищено вартість правничої допомоги, розмір гонорару не відповідає критерію необхідності, він не є співмірним зі складністю справи, та не підтверджено фактичне понесення витрат саме у зазначеному розмірі. Доводи поданої заяви стверджують, що із акту наданих послуг від 22.12.2023 року неможливо зробити висновок про фактичний обсяг часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вищевказані доводи заяви Пенітенціарної академії України є необґрунтованими, виходячи із наступного.

Договором про надання правничої допомоги від 19.05.2023 року, укладеним між ОСОБА_1 та адвокатом Марченко Н.І. на представництво інтересів позивача у Чернігівському апеляційному суді при розгляді справи №750/6694/22 (а.с.72-72,зворот, том 3), а саме, п.3.1. даного договору визначено, що вартість правових послуг за даним договором встановлюється у фіксованій сумі 5 000 грн., яка не залежить від часу, затраченого адвокатом на їх надання.

При цьому, відповідно до акту від 22.12.2023 року приймання-передачі правових послуг, із описом наданих послуг для підтвердження розміру оплати послуг адвоката, згідно договору про надання правової допомоги від 19.05.2023 року (а.с.73, том 3), адвокат Марченко Н.І. надала, а ОСОБА_1 , прийняла наступні правові послуги: 1. Ознайомлення з матеріалами справи №750/6694/22 в приміщенні Чернігівського апеляційного суду 05.06.2023 року; 2. Представництво інтересів клієнта під час розгляду справи апеляційним судом справи №750/6694/22, а саме, участь в судових засіданнях: 22.06.2023 року, 06.12.2023 року, 21.12.2023 року; 3. Підготовка письмового клопотання про приєднання документів до матеріалів справи від 29.09.2023 року. Вартість зазначених послуг, відповідно до п.3.1. договору про надання правничої допомоги від 19.05.2023 року, становить фіксовану суму 5 000 грн., яка не залежить від часу, затраченого адвокатом на їх надання. Вказаний акт підписано адвокатом Марченко Н.І. та ОСОБА_1

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №б/н від 22.12.2023 року (а.с.74, том 3), ОСОБА_1 сплатила адвокату Марченко Н.І. 5 000 грн., на підставі договору про надання правничої допомоги від 19.05.2023 року.

Приймаючи до уваги вищенаведене, стороною позивача надано суду належні та достатні, у розумінні приписів статей: 77,80 ЦПК України, докази на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000 грн.

Клопотання про зменшення розміру відшкодування понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, у контексті положень ч.4, ч.5, ч.6 статті 137 ЦПК України, а також відповідного обґрунтування доводів щодо неспівмірності понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи, заява відповідача Пенітенціарної академії України в собі не містить.

Враховуючи зазначене вище, приписи ч.4, ч.5, ч.6 статті 137 ЦПК України, законодавчо встановлені критерії відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, приймаючи до уваги відсутність вмотивованого клопотання сторони відповідача щодо неспівмірності витрат позивача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, а також виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а саме, визначення їх дійсності та необхідності, конкретних обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку, що стягненню із відповідача на користь позивача підлягає 5 000 грн., в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. Необхідно зазначити, що при визначенні вказаного розміру відшкодування понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд виходить із засад виваженості, обґрунтованості, розумності, співмірності та справедливості.

За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правову допомогу у справі за апеляційною скаргою Академії Державної пенітенціарної служби на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 14.12.2022 року та на додаткове рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 10.01.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Академії Державної пенітенціарної служби про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за затримку розрахунку при звільненні, необхідно задовольнити. При цьому, стягнути з Пенітенціарної академії України на користь ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) грн., в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями: 137, 141, 270, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правову допомогу у справі за апеляційною скаргою Академії Державної пенітенціарної служби на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 14 грудня 2022 року та на додаткове рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 10 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Академії Державної пенітенціарної служби про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за затримку розрахунку при звільненні, задовольнити.

Стягнути з Пенітенціарної академії України на користь ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) грн., в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: