Провадження № 6/752/365/24
У Х В А Л А

Іменем України

03 травня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі головуючого по справі судді Плахотнюк К.Г.,

за участю секретаря Ахмеяна Б.А.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія», ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому провадженні, суд -

встановив:

у квітні 2024 року представник заявника звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив замінити вибулого стягувача у виконавчому проважденні, відкритому на підставі виконавчого листа, виданого Голосіївським районним судом м. Києва на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 27 листопада 2017 року в справі № 752/18509/16-ц щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» за договорами про надання споживчого кредиту № від 03.11.2014 року та № від 03.11.2014 року у розмірі 162247,65 та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2433,71 грн, а саме змінити стягувача ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» на його правонаступника ТОВ «ФК Прайм Альянс».

В обґрунтування заяви вказував, що 29.01.2019 року між ТОВ «ФК «Прайм Альянс» та ТОВ «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-2 відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до ОСОБА_1 за кредитними договорами про надання споживчого кредиту № від 03.11.2014 року та № від 03.11.2014 року.

Представник заявника просив розглянути заяву без його присутності.

Інші сторони в судове засідання не з`явились, про дату і час судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяв чи клопотань не надали, однак це не є перешкодою для вирішення даного питання.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява про заміну стягувача у виконавчому провадженні, не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.11.2017 року Голосіївським районним судом міста Києва у справі № 752/18509/16-ц ухвалено рішення, яким задоволено позивні вимоги ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами про надання споживчого кредиту № від 03.11.2014 року та № від 03.11.2014 року у розмірі 162 247,65 грн та судового збору у розмірі 2433,71 грн.

На виконання вказаного рішення 08.02.2018 було видано два виконавчі листи.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Яцишиним А.М. від 03.04.2019 року виконавчий лист № 752/18509/16, виданий 08.02.2018 Голосіївським районним судом м. Києва у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, було повернуто стягувачу ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

29.01.2019 року між ТОВ «ФК «Прайм Альянс» та ТОВ «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу № 29/01/19-2 відповідно до якого ТОВ «Довіра та Гарантія» передає, а ТОВ «ФК «Прайм Альянс» приймає право грошової вимоги, що належить ТОВ «Довіра та Гарантія» і стає кредитором за кредитними договорами, права вимоги за якими належать ТОВ «Довіра та Гарантія» на підставі Договорів про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами та не було погашене до моменту підписання даного Договору, в розмірі портфеля заборгованості. За цим договором ТОВ «Довіра та Гарантія`одержує право (замість ТОВ «Довіра та Гарантія») вимагати від боржників належного виконання всіх зобов`язань за кредитними договорами в тому числі та не виключаючи, штрафні санкції та пені передбачені кредитним договором (п. 1.3.).

Відповідно до Реєстру боржників ТОВ «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до ОСОБА_1 за кредитними договорами про надання споживчого кредиту № від 03.11.2014 року та № від 03.11.2014 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.10.2023 року замінено стягувача у виконавчому листі № 752/18509/16, виданого Голосіївським районним судом міста Києва щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» за договорами про надання споживчого кредиту № від 03.11.2014 року та № від 03.11.2014 року у розмірі 162247,65 та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2433,71 грн,, а саме: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс».

Постановою Київського апеляційного суду від 20.03.2024 року ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26.10.2023 року скасовано, та ухвалено нове судове рішення, у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Прайм Альянс», заінтересовані особи: ТОВ «Довіра та Гарантія», ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі, відмовлено.

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Тому особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, в яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав внаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.

У постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20) Велика Палата Верховного Суду, розглядаючи питання заміни сторони виконавчого провадження, зробила висновок, що на стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. За відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі № 34/425 (провадження № 12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі № 727/9430/13-ц щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником вважалася можливою. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що указаний висновок не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 (провадження № 12-48гс20, пункти 74-75) та від 16 лютого 2021 року у справі № 911/3411/14 (провадження № 12-39гс20, пункт 6.18).

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку (п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання сплив ще 04 квітня 2022 року. При цьому, у поданій заяві заявник не порушує питання про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Таким чином відсутні підстави для задоволення заяви ТОВ «ФК «Прайм Альянс» про заміну стягувача у виконавчому листі № 752/18509/16-ц до вирішення питання про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

За таких підстав, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс», заінтересовані особи: ТОВ «Довіра та Гарантія», ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 442, 352-355 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», -

постановив:

у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», заінтересовані особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія», ОСОБА_1 про заміну стягувача у виконавчому листі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею

(частина 2 статті 261 ЦПК України).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду (частина 1 статті 353, стаття 355 ЦПК України).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (стаття 354 ЦПК України).

Суддя: Плахотнюк К.Г.