Справа № 523/1713/24
Провадження №2-о/523/152/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

у складі: головуючої судді Кремер І.О.,

з участю секретаря судових засідань Орлова В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання № 24 в м. Одесі в порядку окремого провадження цивільну справу № 523/1713/24 (2-о/523/152/24) за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся заявниці ОСОБА_3 , після чого відкрилася спадщина на належне їй майно. ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мазаратій І.В. для оформлення спадщини після смерті бабусі ОСОБА_3 .. Однак, приватним нотаріусом заявнику було роз`яснено, що з наданих нею документів вбачається, що на момент смерті ОСОБА_3 , заявник не була зареєстрована за адресою місця проживання померлої та заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк вона не подала, у зв`язку з чим на підставі ст. 1272 ЦК України вона вважається такою, що спадщину не прийняла та одночасно рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту спільного проживання з померлою або надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Заявник вказує на те, що з квітня місяця 2008 року та по день смерті бабусі ОСОБА_3 , вони спільно проживали та вели домашнє господарство за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім ОСОБА_1 та її рідного дяді ОСОБА_2 інших спадкоємців після смерті бабусі ОСОБА_3 немає. ОСОБА_2 не звертався до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини та свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 не отримував.

Оскільки, спори відносно спадщини та кола спадкоємців після смерті ОСОБА_3 відсутні, однак, оформити належні спадкові права заявнику не надається за можливим, просить суд задовольнити дану заяву, та ухвалити рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_1 , 23.09.1989 року спільно проживала із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 з 2008 року до часу відкриття спадщини та вважається такою, що прийняла спадщину.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась. Однак, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд проводити розгляд справи за відсутності заявника.

Заінтересована особо ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією паспорта громадянина України старого зразка Серії НОМЕР_1 виданого Суворовським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області від 05.11.2014 року.

ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 10.10.1989 року.

Так, 20.09.2014 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, було зареєстровано шлюб за актовим записом № 1540. В результаті укладення шлюбу ОСОБА_4 змінила дошлюбне прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 від 20.09.2014 року.

Батько заявниці ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 від 25.09.1970 року.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_5 від 28.04.2012 року.

Бабуся заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_6 від 26.04.2022 року.

22.08.2023 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Мазаратій І.В. із заявою про прийняття спадщини, що залишилось після смерті бабусі ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мазаратій І.В. заявнику було роз`яснено, що з наданих нею документів вбачається, що на момент смерті ОСОБА_3 , заявник не була зареєстрована за адресою місця проживання померлої та заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк вона не подала, у зв`язку з чим на підставі ст. 1272 ЦК України вона вважається такою, що спадщину не прийняла та одночасно рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту спільного проживання з померлою або надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Суд констатує, що на виконання вимог ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 25.03.2024 року про витребування доказів, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мазаратій І.В. було надано до суду копію спадкової справи № 59/2023 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Судом було досліджено наявну в матеріалах справи зазначену вище копію Спадкової справи та встановлено наступні обставини.

В матеріалах справи наявна копія Свідоцтва про право власності на житло виданого Департаментом міського господарства Одеської міської ради № 270040 зареєстровано і записано у реєстрову книгу за № 12-40445 від 23.09.2015 року з якого вбачається, що заселення, одноквартирний будинок, яка (ий) знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить на правах спільної власності: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю.

Ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Згідно з позицією Верховного Суду України, викладеною в абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» за № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справа про спадкування» - при вирішення спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Судом встановлено, що як вбачається із Акту про проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 складеним ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 15.09.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з квітня місяця 2008 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , спільно проживали та вели домашнє господарство за адресою: АДРЕСА_1 .

В матеріалах справи наявні письмові пояснення свідка ОСОБА_11 від 07.04.2024 року, з яких вбачається, що ОСОБА_11 підтверджує спільне проживання ОСОБА_1 з бабусею ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, як вбачається із наявних в матеріалах справи письмових пояснень свідка ОСОБА_12 від 07.04.2024 року, ОСОБА_12 підтверджує спільне проживання ОСОБА_1 з бабусею ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, у судовому засіданні встановлено та доведено заявником, що спадщину за померлою бабусею ОСОБА_3 , заявник ОСОБА_1 прийняла фактично, так як проживала з нею однією сім`єю до дня її смерті, а саме з 2008 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи наявність законних підстав вважати, що заявник з 2008 року по день смерті бабусі ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживали разом однією родиною та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 , то необхідним є встановлення факту їх спільного проживання однією сім`єю.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Вимогами частини першої статті 316 ЦПК України передбачено те, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Із наявної в матеріалах справи копії Паспорта громадянина України старого зразка Серії НОМЕР_1 , виданого Суворовським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області слідує, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Зокрема суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Вивчивши наявні в справі докази та проаналізувавши вищезазначені факти, суд дійшов висновку про доведеність заявником того факту, що ОСОБА_1 з 2008 року по день смерті бабусі ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживали разом однією родиною та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлення даного юридичного факту необхідно заявнику для подальшого оформлення спадщини. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263, 265, 293 - 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , разом із бабусею ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з 2008 року по день смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси І.О. Кремер