Номер провадження: 2/205/845/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Мовчан Д.В. розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору,-

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Разом з позовною заявою позивач заявила клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке мотивує тим, що в Україні введений військовий стан, зумовлений нападом на нашу країну російської федерації, у зв`язку з чим, вона не має можливості сплатити судовий збір, оскільки вона є внутрішньо переміщеною особою, власного нерухомого майна на підконтрольній Україні території не має, не працює та допомоги по безробіттю не отримує, тобто має скрутне матеріальне становище.

Дослідивши вищевказане клопотання та надані матеріали суд вважає, що в задоволені клопотання необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, законодавством встановлені конкретні умови, за наявності яких можливе звільнення від сплати судового збору, його відстрочення або розстрочення.

Отже, єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. При цьому, заява про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в позовній заяві, яка подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідну заяву, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В даному випадку позивач в обґрунтування скрутного матеріального стану позивача посилається на відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 04.07.2023 року.

Зі змісту вказаної відомості вбачається, що позивач у період з 1 кварталу 2022 року по 2 квартал 2023 року не отримувала будь-якого доходу. Разом із тим, позивачем не надано суду доказів на підтвердження тієї обставини, що нею не було отримано дохід, починаючи з у період із 01.07.2023 року до дня звернення до суду 29.12.2023 року та, що остання не може сплатити судовий збір за подання позовної заяви.

Окремо суд зазначає, що відомості, надані позивача свідчать лише про те, що позивач не була працевлаштована з 1 кварталу 2022 року по 2 квартал 2023 року та не отримує доходи за цей період часу.

При цьому, слід зазначити, що сама по собі відсутність доходів, які підлягають оподаткуванню і обліковуються органами ДПС, не свідчить про скрутне матеріальне становище. Доказів про відсутність інших джерел доходів суду не надано.

Крім того, зі змісту позовної заяви слідує, що позивач не є особою похилого віку, докази щодо її непрацездатності у справі відсутні, факт того, що вона не працює та не отримує доходів залежить виключно від її волевиявлення.

Крім того, відповідно до ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Тобто, самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів, не можуть вважатися підставою відстрочення сплати судового збору, враховуючи, що позивачем не додано належних доказів, які б підтверджували неможливість сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі.

З урахування вищевикладеного, клопотання представника позивача про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Окремо суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Однак у даному випадку необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено ЦПК України.

Суд також враховує, що Європейським судом з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

На підставі викладеного, суд вважає, що у задоволенні клопотання позивача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 136, 258, 260, 261 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.В. Мовчан

.