Провадження №2/389/762/23
Рішення

(заочне)

іменем України

21 березня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Іванової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні залу суду в місті Знам`янка Кіровоградської області цивільну справу за позовною заявою представника ОСОБА_1 адвоката Грибовода Віталія Васильовича до товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Представник ОСОБА_1 адвокат Грибовод В.В. звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» визнати виконавчий напис нотаріуса №28281, виданий 20.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Чумаком В.М. відкрито виконавче провадження №68642093 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий Центр» заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса №28281, вчиненого 20.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. Вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням норм чинного законодавства, з огляду на наступне. ОСОБА_1 не має жодних укладених договорів з ТОВ «Споживчий Центр», посвідчених нотаріусом, а тому вважає, що нотаріусу не надано доказів безспірності заборгованості, за наявності якої можна вчиняти виконавчий напис. ОСОБА_1 не отримував жодних коштів від ТОВ «Споживчий Центр», та відповідно не має боргу перед ними. З огляду на викладене вказують, що нотаріусу не були надані первинні бухгалтерські документи на підтвердження наявності боргу. Крім того, ОСОБА_1 не був повідомлений про наявність в нього заборгованості та про необхідність її погашення. Вважають, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус не переконався у безспірності сум, що підлягали стягненню. ОСОБА_1 не визнає борг перед ТОВ «Споживчий Центр» в повному обсязі. Стягнення боргу з ОСОБА_1 грубо порушує законні права та інтереси останнього.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Грибовод В.В. подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, а справу слухати без його та позивача участі, не заперечуівав щодо заочного розгляду справи.

Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр», у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлий належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ухвали Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.03.2024, розгляд справи проводиться заочно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі, якщо відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Треті особи в судове засідання не з`явивлись, про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне.

Ухвалою суду від 06.12.2023 витребувано докази в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М.

У зв`язку з невиконанням ухвали суду від 06.12.2023, ухвалою суду від 16.01.2024 зобов`язано Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) надати відомості щодо зупинення діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М., а також з`ясувати де перебувають витребувані судом документи та надати їх в судове засідання.

На виконання ухвали суду від 16.01.2024 Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Київ) надіслано суду листа, у якому зазначено, що відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М.» від 13.09.2022 №693/6, припинено нотаріальну діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни з 14.09.2022 на підставі наказу Міністерства юстиції України від 12.09.2022 №3832/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльностю, виданого на ім`я ОСОБА_2 ». Вищевказаним наказом ОСОБА_3 зобов`язано протягом одного місяця з дати припинення та отримання копії наказу передати до Київського державного нотаріального архіву всі документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. На даний час документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Київського міського нотарівального окургу Сахонової О.М. до Київського державного нотоаріального архуву не передані. Передача документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Сазонової О.М. до Київського державного нотаріального архіву перебуває на контролі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Враховуючи викладене, надати копії запитуваних документів не вбачається за можливе.

Позивачем до позовної заяви додані копії документів, а саме: виконавчий напис, вчинений 20.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., зареєстрований в реєстрі за №28281; пропозицію про укладення кредитного договору (оферта) від 03.01.2020 та заявку до нього; постанову про відкриття виконавчого провадження №68379382 від 27.01.2022; постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 03.08.2023.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 29.06.2021 вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №28281,про стягнення ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю«Споживчий Центр» заборгованості за кредитним договором №03.01.2020-010000721 від 03.01.2020, укладеним між позивачем та ТОВ «Споживчий Центр», у розмірі 11230 грн 00 коп.

Згідно з вказаним виконавчим написом, заборгованість за кредитним договором складається з наступного: 6000 грн 00 коп прострочений основний борг; 1680 грн 00 коп прострочені відсотки; 3000 грн 00 коп пеня; 550 грн 00 коп плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом.

На підставі зазначеного виконавчого напису постановою приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Чумака В.М. 14.02.2022 відкрито виконавче провадження №68642093.

Також, 27.09.2023, під час здійснення зазначеного виконавчого провадження, приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинен.ня виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до п.3.1 вказаної Глави нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документів згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

З урахування приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості по спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.

Як вбачається з наданої суду позивачем копії оскаржуваного виконавчого напису, при його вчиненні нотаріус посилається на п.2 Переліку документів, за якими стягнення від заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів,. затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 (далі Постанова).

Однак, вказана Постанова не відносить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», яку в свою чергу Київським апеляційним адміністративним судом постановою від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною, зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів.

Таким чином до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п.2 Розділу.

Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 20.12.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017.

Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 в редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватися до кредитного договору, по заборгованості за яким вчинено виконавчий напис.

За вказаного, приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 20.12.2021 застосував не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі.

Відтак зазначене свідчить про недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, що є безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи викладене, відповідачем не доведено, що він подав нотаріусу всі необхідні документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. За відсутності засвідченої виписки з рахунка боржника сума нарахованої заборгованості нічим не підтверджується. За відсутності належного повідомлення боржника про розмір заборгованості, не підтверджується її безспірність.

У зв`язку з неподанням учасником справи без повідомлення причин доказів, витребуваних судом (копій матеріалів нотаріальної справи про вчинення виконавчого напису), суд відповідно до ч.10 ст.84 ЦПК України визнає обставину, на яку посилається позивач, а саме вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису за відсутності належних документів, які підтверджують безспірність заборгованості.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Згідно зі ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на викладене та враховуючи, що кредитна заборгованість позивача перед відповідачем не є безспірною, виконавчий напис був вчинений на договорі, який нотаріально не посвідчений, що є порушенням вимог ст.87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ №1172 від 29.06.1999, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, понесених позивачем, у розмірі 10000 грн 00 коп, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судові витрати розподіляються між сторонами в порядку ст.141 ЦПК України.

Згідно зі ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат позивачем на правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи, представником позивача надано наступні документи: договір про надання правової допомоги від 15.07.2021 № 15/07/2021, додаткову угоду №4 до договору про надання правової допомоги від 15.07.2021 № 15/07/2021; акт прийняття-передачі виконаних робіт від 18.10.2023 та квитанцію серії ББА №148555. Крім того, в матеріалах справи міститься ордер серії ВМ №1042152 від 18.10.2023 на представництво адвокатом Грибоводом В.В. інтересів ОСОБА_1 .

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 15.07.2021 № 15/07/2021 сторони погодили порядок обчислення гонорару, порядок оплати послуг адвоката та її форму. Вартість та обсяг робіт визначено у актах їх виконання.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат на правничу допомогу.

Дослідивши подані представником позивача докази та матеріали справи, суд вважає, що в даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката в сумі 10000 грн є співмірним зі складністю справи, з виконаною адвокатом роботою, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 1073 грн 60 коп сплаченого ним судового збору за звернення до суду із позовною заявою, а також 536 грн 80 коп за подання заяви про забезпечення позову.

Підстави скасування заходів забезпечення позову, викладені у ст.158 ЦПК України. Зокрема, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, тому вжиті ухвалою суду від 25.15.2023 у провадженні №2-з/389/43/23 (ЄУН 389/3735/23)заходи забезпечення позову відповідно до положень ч.7 ст.158 ЦПК України продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили, підстави для їх скасування на даний час відсутні.

На підставі викладеного, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.18, 256, 257, 258, 261, 266, 267 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 141, 206, 263-265, 268, 273-279, 280-282, 354-356 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 20.12.2021 та зареєстрований у реєстрі за №28281, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованості в розмірі 11230 грн 00 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн 40 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) грн 00 коп.

Заходи забезпечення позову, які вжиті ухвалою суду від 25.10.2023 у провадженні №2-з/389/43/23 (ЄУН 389/3735/23), якою зупинено стягнення у виконавчому провадженні №68642093, відкритому за виконавчим написом нотаріуса №28281, виданим 20.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, продовжуватимуть діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місце знаходження: вул.Саксаганського,133-а, м.Київ, 01032, .

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна,місце знаходження: вул.Мала Житомирська,6/5, м.Київ, 01001.

Повний текст рішення буде складено 25.03.2024.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва