Справа №591/6736/21
Провадження № 2/591/583/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Чмуневич М.О.

відповідачки ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування розпорядження про приватизацію квартири, -

в с т а н о в и в:

15 вересня 2021 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Сумської міської ради, третя особа ОСОБА_1 та просила визнати недійсним та скасувати розпорядження (рішення) № 37 від 12 вересня 2019 року про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 та видане на його підставі свідоцтво про право власності на квартиру за вказаною адресою на ім`я ОСОБА_4 ..

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 листопада 2022 року залучено до участі у справі за вказаним позовом як співвідповідача ОСОБА_1 .

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 січня 2023 року закрите підготовче провадження у зазначеній справі, призначено розгляд справи по суті на 11 год. 00 хв. 28 лютого 2023 року.

Протокольною ухвалою суду 28 лютого 2023 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою в судове засідання позивачки на 12 квітня 2023 року 13 год. 30 хв.

Протокольною ухвалою суду 12 квітня 2023 року розгляд справи відкладено за клопотання позивачки та відповідачки на 08 червня 2023 року 15 год. 20 хв.

Протокольною ухвалою суду 08 червня 2023 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою в судове засідання позивачки та за клопотанням відповідачки на 17 липня 2023 року 14 год. 00 хв.

Протокольною ухвалою суду 17 липня 2023 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою в судове засідання позивачки та за клопотанням відповідачки на 07 вересня 2023 року 15 год. 30 хв.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 07 вересня 2023 року зупинене провадження у справі за вказаним позовом до набрання законної сили судовим рішенням Зарічного районного суду м. Суми в справі №591/3857/17 за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, треті особи ТОВ «Керуюча компанія «Сумитехнобудсервіс», ОСОБА_1 , Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про визнання наймачем квартири.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 січня 2024 року поновлено провадження у зазначеній справі та справу призначено до розгляду на 13 год. 00 хв. 06 березня 2024 року.

Протокольною ухвалою суду 06 березня 2024 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою в судове засідання позивачки на 04 червня 2024 року 11 год. 00 хв.

В зазначене судове засідання позивачка не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася судом належним чином шляхом направлення судової повістки на вказаний нею в позовній заяві адресу, заяв про відкладення розгляду справи з зазначенням поважності причин неявки в судове засідання суду не надано.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 просили залишити позовну заяву без розгляду в зв`язку з повторною неявкою позивачки.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Вислухавши думку осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18.

Судом здійснювалися заходи для своєчасного повідомлення позивачки про хід розгляду справи, проте поштові повідомлення, надіслані на зазначену в позовній заяві адресу позивача, повернулися до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (т. ІІ а.с. 35,38). Також секретарем здійснювалася спроба здійснити повідомлення про час та місце розгляду справи за номером телефону, зазначеному в позовній заяві, проте позивачка не відповіла на телефонний дзвінок (т. ІІ а.с. 33)

В зазначене судове засідання, як зазначалося вище, позивачка не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, заяв про відкладення розгляду справи з зазначенням поважності причин неявки в судове засідання суду не надано, що свідчить про втрату її інтересу до вказаного позову.

Відповідно до вимог ст. 131 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 18 жовтня 2023 року) учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно абз 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України (в редакції, яка діє на час постановлення вказаної ухвали) у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

За вказаною позивачем у позовній заяві адресою, судові виклики були повернуті з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Будь-яких заяв щодо зміни позивачем місця проживання або місцезнаходження до суду не надходило.

В зв`язку з зазначеним, враховуючи обов`язок сторони вживати заходів, щоб дізнатися про стан порушеного нею судового провадження, а також те, що за відсутності позивача неможливо встановити обставини необхідні для розгляду справи, зокрема позиції з приводу заявлених вимог та доведення обставин позову, суд вважає за необхідне залишити зазначену позовну заяву без розгляду.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 вересня 2021 року у вказаній справі в порядку забезпечення позову заборонено ОСОБА_1 вчиняти дії по відчуженню квартири за АДРЕСА_2 (т. І а.с. 45-46).

Відповідно до вимог ч. 1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

За нормами ч.ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

З огляду на вказані вимоги законодавства та в зв`язку з залишенням позовних вимог ОСОБА_3 без розгляду підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 17 вересня 2021 року.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 131, 158, 223, 257 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування розпорядження про приватизацію квартири залишити без розгляду.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 вересня 2021 року у виді заборони ОСОБА_1 вчиняти дії по відчуженню квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання апеляційної скарги.

Повний текст ухвали виготовлено 06 червня 2024 року.

Суддя А.П.Сидоренко