Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/5396/23
Провадження № 2/572/395/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя- Ведяніна Т.О.

за участю секретаря судового засідання Тарасюк О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором та зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таскомбанк» про визнання недійсним договорів та захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Таскомбанк» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № від 05 листопада 2020 року в сумі 109430,730 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 83623,70 грн., заборгованість по річним процентам 12,69 грн., заборгованість по щомісячним процентам в сумі 25794,34 грн. та судові витрати .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05 листопада 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати кредит в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Умови договору викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», редакція від 04.05.2020 року, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР». Відповідно з п.2.2 Кредитного договору, цей договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР»- складають єдиний кредитний договір.

Відповідно до умов паспорту кредиту №5044433 та Кредитного договору від 05.11.2020 року позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту -93523,15 грн., строк користування 48 місяців, річні проценти -0,01% від суми боргу за договором, щомісячні проценти- 1,50% від суми кредиту. Позичальник підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, виходячи із обраних позичальником умов кредитування. Кредит відповідачем було отримано шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений в Кредитному договорі.

ТОВ «ФК «ЦФР» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором.

20 вересня 2021 року права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «Таскомбанк» на підставі Договору факторингу №200921. Відповідно до умов цього договору та витягу з реєстру прав вимоги до договору факторингу №200921 від 20.09.2021 року позивач є новим кредитором ОСОБА_1 за кредитним договором № від 05.11.2020 року з усіма наступними додатками та змінами.

Відповідач не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 31.10.2023 року має заборгованість в сумі 109430 грн. яку добровільно не погашає, зв`язку з чим банк звернувся до суду з даним позовом.

20 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до АТ «Таскомбанк» про визнання недійсним договорів та захист прав споживачів.

Просить визнати недійсним договір № від 05.11.2020 року, укладений між нею та ТОВ «ФК «ЦФР»; визнати недійсним договір факторингу №200921 від 20.09.2021 року, укладений між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк».

На обґрунтування свого позову вказала, що жодних доказів що вона отримала повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні матеріали справи не містять. В кредитному договорі зазначено невірно її адресу. Вона не ознайомлена та не давала згоди щодо відступлення прав вимоги за кредитним договором. Документи про відступлення права вимоги надано суду у ксерокопіях, які не засвідчені у встановленому порядку, а відтак не відповідає вимогам допустимості доказів. Конкретно обсягу прав, які передані за Договором, не визначено, так само як те, , на яких умовах та в якому обсязі у відповідача виникло право вимоги до позивача, тобто в договорі відсутня умова про предмет цього договору. Укладенням договору порушується її охоронюваний інтерес , а сторони змінили суб`єктний склад Договору. Крім того кредитний договір містить положення про стягнення штрафу та пені, які є одним видом цивільно-правової відповідальності, що є незаконним. Оскаржуваний договір містить несправедливі умови, які суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». В силу ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитна спілка не повинна включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Крім того, позивач за зустрічним позовом зазначає, що даний договір був укладений саме під впливом тяжкої для неї на той час обставини. Вона має другу групу інвалідності, їй надано статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи першої категорії. Незадовго до дня отримання нею кредиту, у неї сталося різке погіршення стану її здоров`я, в зв`язку з чим вона потребувала невідкладного лікування для чого були потрібні кошти, які вона вирішила позичити. При цьому, вона дуже пригнічена і була змушена на вкрай невигідних для неї умов звернутися до ТОВ ««ФК «ЦФР» за наданням їй вищезазначеного кредиту. Крім того, протягом 2021 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «ОПЛ с.Орлівка`в зв`язку з тривожним депресивним розладом з психотичними симптомами вірогідно психогенного генезу і у зв`язку із незавершеною суїцидальною спробою. Причиною цих подій став даний кредит, який вона не змогла повернути. Після проходження курсу лікування у неї було діагностовано підвищену шкалу невротичної тріади. Тобто недійсність договору існувала вже в момент його укладення, що є підставою визнання його недійсним.

Ухвалою Сарненського районного суду від 09 липня 2024 року зустрічний позов ОСОБА_1 був прийнятий судом та об`єднаний в одне провадження з первісним позовом, та постановлено про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 25 липня 2024 року.

Ухвалою суду від 25 липня 2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті на 17 жовтня 2024 року.

26 липня 2024 року від відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого вказують, що ОСОБА_1 при видачі кредитних коштів підписала кредитний договір власноручно та підтвердила, що вона ознайомлена із умовами кредитного договору і згодна з його умовами. При укладенні договору було дотримано усіх вимог, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів» відносно обов`язку повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем усіх суттєвих умов договору.

Щодо відступлення права вимоги, відповідач за зустрічною позовною заявою вказав, що відповідно до п.2.2 Договору про відступлення права вимоги, сторони погодили, що первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) новому кредитору свої права вимоги до позичальників, а новий кредитор зобов`язаний набувати такі права вимоги, шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Просять відмовити позивачу у задоволенні зустрічного позову.

Від представника позивача за первісним позовом АТ «Таксомбанк» надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника товариства.

Від представника відповідача за первісним позовом адвоката Семейка В.В. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність відмовити у задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог, зустрічний позов підтримує.

До заяви додав письмові пояснення відповідно до яких вказує, що до позовоної заяви не додано доказів ознайомлення відповідача з публічною пропозицією на комплексне обслуговування фізичних осіб та надання відповідачу попій цих документів. Також не надано доказів отримання ОСОБА_1 графіків платежів, розрахунку сукупної вартості кредиту, відкриття банківського рахунку, доказів надсилання ОСОБА_1 електронного платіжного засобу у вигляді картки, не надано належних первинних фінансових документів про отримання кредитних коштів. Кредитний договір хоч і містить особистий підпис ОСОБА_1 про те не містить погоджених сторонами процентів за користування коштами. Такі дані містить кредитний паспорт. Про те, не має підстав вважати, що підписуючи кредитний паспорт , ОСОБА_1 погоджувала зазначений у ньому розмір процентів за користування коштами.

Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, є правовідносинами з приводу одержання кредиту.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що 05 листопада 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит у розмірі 93523,15 грн. на 48 місяців (пункт 1.2).

Відповідно до пункту 1.3 кредитного договору позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту № 5044433, який є невід`ємною частиною цього Договору.

За умовами пункту 1.4 кредитного договору, підписавши цей договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити, за рахунок отриманого кредиту, так і суми грошових коштів за наступними реквізитами:

- 87603,35 грн. на погашення поточної заборгованості за кредитним договором № від 20.05.2020;

- 800 грн. оплата страхового платежу за договором страхування №-ЛО від 05.112020;

- 200,00 грн. оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA», SU від 05.11.2020;

- 4919,80 оплата страхового платежу за договором страхування №-С від 05.11.2020 року.

Всі інші умови кредитного договору викладені в Паспорті кредиту та на Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 04.05.2020, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення цього Договору та до яких позичальник приєднується підписавши цей договір (пункт 2.1 кредитного договору).

Пунктом 2.2 вказаного договору передбачено, що цей Договір, Паспорт кредиту № 5044433 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» в редакції від 04.05.20210 складають єдиний кредитний договір. Позичальник підписавши цей Договір підтверджує, що свій примірник цього Договору він отримав.

Кредитний договір підписано позичальником власноручно.

До укладення кредитного договору позичальник ОСОБА_1 ознайомилася та підписала Паспорт кредиту № 5044433, який містить основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника; інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для позичальника (встановлено розмір процентів 0,01% річних) ; порядок повернення кредиту (кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів)); додаткову інформацію, яка включає наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань з кредитним договором у вигляді штрафу та пені.

Відповідно до розділу 8 Паспорту кредиту, наведена в ньому інформація зберігає чинність до дати припинення договору.

Набуття права вимоги до відповідача підтверджується наступним.

Договором факторингу №2000921 від 20 вересня 2021 року укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» відповідно до пункту 2.1 якого у відповідності до умов цього Договору фактор зобов`язується передати клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором Перелік позичальників, підстави виникнення Права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в реєстрі прав вимог, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору та підписується одночасно з ним.

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимог до Договору факторингу № №2000921 від 20 вересня 2021, АТ «Таскомбанк» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № від 05.11.2020 в загальному розмірі 87834,30 грн. з яких: 75990,70 грн. заборгованість по тілу кредиту; 0,73 грн. заборгованість по відсотках; 1402,85 грн. заборгованість по за щомісячними відсотками; 7633, грн. сума простроченої заборгованості за тілом,1,32 грн. сума простроченої заборгованості за відсотками, 2805,70 грн. сума простроченої заборгованості за щомісячними відсотками.

04 травня 2023 року АТ «Таскомбанк»» надіслало відповідачу повідомлення-вимогу щодо дострокового повернення коштів за кредитним договором у зв`язку з тривалим невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, яку останньою було залишено без належного реагування.

Згідно розрахунку по кредитному договору станом на 31 жовтня 2023 року позивач просить стягнути з відповідача 109430,73 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 83623,70 грн., заборгованість по річним процентам в сумі 12,69 грн., заборгованість по щомісячним процентам 25794,34 грн.

На думку суду, надані позивачем платіжні документи (платіжні інструкції, витяги з реєстрів, бухгалтерська довідка) та виписки з особового рахунку позичальника, у своїй сукупності підтверджують як обставини видачі кредиту відповідачу та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку позивача, не спростовані будь-яким контр розрахунком відповідача.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За положенням статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтями 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно статті 638 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 640 ЦК - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно статті 642 ЦК - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статті 611 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, позивач АТ «Таскомбанк», будучи правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»», виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит у встановленому кредитному договорі розмірі та на узгоджених між ними умовах у відповідності також до Паспорту кредиту та Умов отримання фінансових кредитів ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень»», однак відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 109430,73 грн.

Суд звертає увагу, що подані документи слугують достатніми та допустимими доказами факту виконання банком свого зобов`язання щодо надання кредитних коштів.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_1 про визнання кредитного договору та договору відступлення права вимоги недійсним, суд зазначає наступне.

Позивач-відповідач ОСОБА_2 зазначає, що укладений нею кредитний договір містить несприятливі умови, які суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплати нею непропорційно великої суми компенсації. Крім того, що кредитний договір не містить погоджених сторонами процентів за користування кредитними коштами.

З роз`яснень, викладених у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 6 листопада 2009 року № 9 вбачається, що правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину.

Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману.

Матеріали справи та встановлені судом обставини не дають підстав вважати, що дії ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» при укладанні спірного кредитного договору суперечили волевиявленню ОСОБА_1 , а також про наявність у таких діях умислу, спрямованого на введення його в оману.

Посилання позивача на те, що ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», укладаючи оспорюваний кредитний договір порушив положення Закону України "Про захист прав споживачів", не знайшли свого підтвердження з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору включає вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов`язки учасників.

Укладаючи договір, сторони досягли згоди з усіх його істотних умов. Договір укладено у письмовій формі, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі.

Згідно ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту своїх прав визнання кредитного договору недійсним з підстав передбачених ст. 230 ЦК України та ст.ст. 11, 19 Закону України "Про захист прав споживачів", позивач в силу положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх позовних вимог.

Однак жодних належних та допустимих доказів, які б підтвердили укладення договору під впливом обману позивачем за зустрічним позовом не надано, а судом не встановлено.

Відповідно ч. 2 ст. 1056 ЦК України позичальник має право відмовитися від одержання кредиту частково або в повному обсязі, повідомивши про це кредитодавця до вставленого договором строку його надання, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 6 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" позивач має право протягом чотирнадцяти днів відкликати свою згоду на укладання договору про надання споживчого кредиту без пояснень причин.

Відповідно до п. 2.10 Умов отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від кредитного договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Про намір відмовитися від кредитного договору позичальник повідомляє кредитодавця у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору.

Проте, позивач не скористалася цим правом, що свідчить про те, що вона погоджувалася з усіма умовами договору та не вважала їх такими, що порушують її інтереси або є несправедливими.

Позивач при укладенні договору ознайомилася з текстом та свою згоду з його умовами скріпила особистим підписом, а також сторони визначилися із розміром процентної ставки, тобто позичальнику була надана інформація щодо істотних умов договору, а тому порушень ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" не доведено.

Стаття 18 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачає визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача. Відповідно до положень вказаної статті, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

У ч. 3ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" визначений перелік несправедливих умов договору.

Верховний Суд України у справах № 6-69цс14 та 6-202цс15 зазначив, що особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести на підставі належних і допустимих доказів, у тому числі пояснень сторін і письмових доказів, наявність обставин, які вказують на помилку - неправильне сприйняття нею фактичних обставин правочину, що вплинуло на її волевиявлення, дійсно було і має істотне значення.

Такі докази в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається зі змісту оспорюваного договору в ньому встановлено всі істотні умови для такого виду договору, відповідно до вимог чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства, зокрема ч. 4 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів".

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, позов ОСОБА_3 в частині визнання кредитного договору недійсним , не підлягає до задоволення.

Щодо позову позивача за зустрічним позовом, в частині невизнання договору факторингу недійсним, оскільки вона не отримувала повідомлень про заміну кредитора у зобов`язанні, та не зазначено конкретного обсягу прав, які передані за Договором, тобто відсутній предмет договору, суд зазначає.

Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений законом спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Крім того, на підтвердження укладення договору факторингу №200921 від 20 вересня 2021 року позивачем надано реєстр прав вимоги, акт прийому передачі реєстру Прав Вимоги, які підписані фактором та клієнтом, а також меморіальний ордер про перерахування коштів згідно договору про відступлення права вимоги.

Отже, вищенаведені докази підтверджують виникнення у позивача права вимоги до відповідача за Кредитним договором № від 05 листопада 2020 року.

Крім того, не заслуговують на увагу заперечення ОСОБА_1 стосовно того, що кредитний договір містить положення про стягнення штрафу та пені.

З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачу ОСОБА_1 нараховувались проценти, які за своєю правовою природою є платою за користування кредитними коштами та відсутні відомості, що вони являються компенсацією. Позивачем вимог в порядку ч.2 ст.625 ЦК України не заявлялось.

Доводи представника відповідача - позивача про те, що остання уклала договір кредиту під впливом тяжкої для неї обставини, а саме, що вона хворіла, суд не приймає до уваги, оскільки суду не надано доказів, що саме в момент укладення вищевказаного договору кредиту ОСОБА_1 мала розлади з психікою і не могла керувати своїми діями.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку про відсутність законних та правових підстав для задоволення зустрічного позову.

З врахуванням наведеного, суд вважає вимоги ТОВ «Таскомбанк» та такими, що підлягають до задоволення .

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Оскільки суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог - слід стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат, оплата яких в сумі 2684 грн. доводиться наявним в матеріалах справи платіжною інструкцією №1470 від 08 грудня 2023 року.

На підставі наведеного, ст.ст.11, 553, 554, 627, 628, 1054, 526 ЦК України, керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задоволити повністю .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (жительки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 від 17.12.1996 року) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (розташований м.Київ вул.С.Петлюри,30, ) заборгованість за Кредитним договором від 05 листопада 2020 року у розмірі 109430 (сто дев`ять тисяч чотириста тридцять) гривень 73 копійки з яких: 83623,70 грн. заборгованість за тілом кредиту, 12,69 грн. заборгованість по річним процентам, 25794,34 грн. заборгованість по щомісячним процентам.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» судовий збір за подання позову в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Таскомбанк» про визнання недійсним договорів та захист прав споживачів - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: