Справа № 307/1667/24
Провадження № 2/307/377/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 листопада 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Козьма О.Б., за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача: ОСОБА_4 , Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини та визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 , в інтересах якого дії представник адвокат Карасьова Людмила Анатоліївна, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача: ОСОБА_4 , Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини та визнання батьківства.

Свої вимоги мотивує тим, що з 2006 року позивач та третя особа по справі ОСОБА_4 знали один одного, почали зустрічатися як чоловік та жінка та проживати разом. Стосунки між сторонами були неоднозначні: через різні погляди на життя між ними постійно виникали конфлікти, а тому їх життя складалося то з примирень, то з розлучень. У цей конфліктний період життя у третьої особи ОСОБА_4 народилося троє дітей: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 23 січня 2008 року складено відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції Київської області відповідний актовий запис №35, син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 08 липня 2016 року виконавчим комітетом Ворзельської селищної ради міста Ірпеня Київської області складено відповідний актовий запис №22, та донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 28 липня 2017 року виконавчим комітетом Ворзельської селищної ради міста Ірпеня Київської області складено відповідний запис №26, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Позивач ОСОБА_2 , проживаючи разом з ОСОБА_4 , намагався приймати участь у житті та вихованні вказаних вище дітей. Батьком всіх трьох дітей у свідоцтвах про народження вказаний відповідач по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно вимог ст.122 СК України, так як з 15 вересня 2005 року і по сьогодні між ОСОБА_4 та відповідачем по справі - ОСОБА_3 існує зареєстрований шлюб і не був розірваний між ними в законному порядку, про що свідчать копії свідоцтв про шлюб та про народження дітей. Діти ОСОБА_4 та позивач проживають та зареєстровані за одною адресою в АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади та копіями паспортів сторін. Через нестійкі стосунки з третьою особою ОСОБА_4 позивач мав постійні сумніви щодо батьківства відносно її дітей, тому змушений був звернутися до спеціалізованої установи для встановлення біологічного батьківства, а самк до медичного центру «Мати та дитина». За результатами дослідження ДНК на встановлення біологічного батьківства від 08 травня 2023 року за №781, №782, та №783 біологічним батьком всіх трьох дітей ОСОБА_4 є саме позивач по справі ОСОБА_2 . Відтак, позивач, будучи біологічним батьком зазначених дітей, про що він дізнався саме 08 травня 2023 року з ДНК досліджень, вважає, що у свідоцтвах про їх народження він повинен бути вказаний як батько із виключенням запису про батька - відповідача по справі, а діти мають носити його прізвище « ОСОБА_8 », про що необхідно внести зміни до актових записів про їх народження.

Враховуючи викладене, просить виключити запис про ОСОБА_3 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4 , як батька дитини з актових записів: №35, складеного 23 січня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Іранського міського управління юстиції Київської області, про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; №22, складеного 08 липня 2016 року Виконавчим комітетом Ворзельської селищної ради міста Ірпеня Київської області, про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; №26, складеного 28 липня 2017 року Виконавчим комітетом Ворзельської селищної ради міста Ірпеня Київської області, про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та визнати батьком цих дітей ОСОБА_2 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5 , зазначивши дані відомості про батька в актовому записі про народження дітей. Змінити прізвище дітей з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_8 ».

30 квітня 2024 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

23 вересня 2024 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві та просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заява про розгляд справи без його участі до суду не надходила, відзив не подавав.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просила проводити розгляд справ без її участі, зазначила, що позовні вимогу підтримує у повному обсязі.

Представник третьої особи Ірпінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просила справу розглядати без їх участі.

Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив, а також те, що представник позивачки не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши всі матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтвапро шлюб серії НОМЕР_1 між відповідачем ОСОБА_3 та третьою стороною ОСОБА_4 зареєстровано шлюб 15 вересня 2005 року у виконавчому комітеті Углянської сільської ради Тячівського району Закарпатській області, за актовим записом №49 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_5 , про що було зроблено відповідний актовий запис за № 35 та відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Ірпінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) 15 лютого 2023 року, батьком якого зазначено громадянина України ОСОБА_3 , а матір`ю ОСОБА_4 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_7 народився ОСОБА_6 , про що було зроблено відповідний актовий запис за № 22 та відповідно до копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 11 жовтня 2016 року, батьком якого зазначено громадянина України ОСОБА_3 , а матір`ю ОСОБА_4 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_8 народилася ОСОБА_7 , про що було зроблено відповідний актовий запис за № 26 та відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого виконавчим комітетом Ворзельської селищної ради міста Ірпеня Київської області 28 липня 2017 року, батьком якого зазначено громадянина України ОСОБА_3 , а матір`ю ОСОБА_4 (а.с.12).

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади від 13 лютого 2023 року та 06 квітня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 14-16).

Згідно результату дослідження ДНК на встановлення біологічного батьківства №781, 782, 783 від 08 травня 2023 року встановлено, що вірогідність того, що біологічним батьком дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є позивач ОСОБА_2 , становить 99,999999% (а.с.17-23).

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 122 Сімейного кодексу України, визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

У відповідності до ч. 1 ст. 128 Сімейного кодексу України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст. 128 Сімейного кодексу України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ст.129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

Відповідно до роз`яснень вказаних у пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства.

При розгляді спору щодо визнання батьківства суд має виходити зі змісту ч. 2 ст. 128 СК України, відповідно до якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

У постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2021 року у справі №361/2653/15-ц зазначено, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Доказами батьківства, також можуть бути фото, електронні повідомлення. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після.

Верховний Суд роз`яснив, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства (постанова Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц).

Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, пояснення самих сторін.

При цьому, суд не приймає до уваги реєстрацію місця проживання позивача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_4 за однією адресою, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази їх спільного проживання, ведення ними спільного господарства до народження дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , як і доказів проте, що третя особа ОСОБА_4 не проживала з відповідачем ОСОБА_3 під час перебування у зареєстрованому шлюбі, який на час розгляду справи так і не розірваний.

Про допит свідків сторонами у справі не заявлено.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

У постанові Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі №478/690/18 (провадження № 61-18333св19) зазначено, що «висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства».

Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» («Калачова проти російської федерації», Kalacheva v. russia, №3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надані результати дослідженняДНК на встановлення біологічного батьківства/є проведеного медичним центром «Мати і дитина» 08 травня 2023 року за №781, №782, №783, де вірогідність того, що біологічним батьком дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є позивач ОСОБА_2 , становить 99,999999%. В примітках вказано, що результат аналізу є конфіденційним та видається виключно для особистого користування.

На вказаних результатах досліджень міститься печатка ТОВ «Ніколаб», при цьому відсутній підпис зазначеного біолога ОСОБА_10 та керівника лабораторії ОСОБА_11 . Окрім того, документів щодо присвоєння кваліфікації судового експерта, стажу експертної роботи, наукового ступеню та будь-яких інших доказів, які б свідчили, що вказані особи є суб`єктом експертної діяльності, матеріали справи не містять.

У результаті досліджень №781, №782, №783 не зазначено, що особа, яка їх виконує, обізнана про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

За таких обставин, результати дослідження №781, №782, №783, складені 08 травня 2024 року не можуть вважатися висновком експерта в розумінні ст. 102 ЦПК України.

Враховуючи викладене, підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути саме висновок судової експертизи, а не результати дослідження, проведенні приватною лабораторією.

Клопотань про призначення судово-генетичної чи судово-імунологічної експертизи, суду не заявлено.

Інших доказів, для підтвердження кровного споріднення з дітьми ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 позивачем та його представником суду не надано.

Також слід зазначити, що 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2024 року №64/2022.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані чоловіки та жінки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років.

Визнання батьківства у воєнний час може бути використане не з метою визнання батьківських обов`язків відносно дитини, а з метою ухилення від призову та можливості виїзду за кордон. Фіктивне визнання батьківства, тобто визнання батьківства без наміру виконувати батьківські обов`язки, порушує права дитини.

Крім того, позивач не скористався правом визнати батьківство відносно дітей, відповідно з 2007, 2016, 2017 років, тобто протягом тривалого часу від дня народження дітей.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу, зокрема належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про не доведеність батьківства позивача ОСОБА_2 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також не доведено перед судом, що визнання позивача батьком буде відповідати інтересам вказаних дітей.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Враховуючи відмову в задоволенні позову, судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача: ОСОБА_4 , Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини та визнання батьківства відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Заочне рішення може бути переглянуте Тячівським районним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель: НОМЕР_5 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Третя особа на стороні позивача: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , жителька: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Третя особа на стороні позивача: Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса місцезнаходження: 08205, м. Ірпінь, вул. Шевченка, 5, Київської області, .

Повний текст рішення суду складено 06 грудня 2024 року.

Суддя М.Д.Стецюк