Справа № 474/1282/24
Провадження № 2-з/474/1/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

06.12.24р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі судді Сокол Ф.Г. розглянув заяву представника заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, -

встановив:

05.12.2024р. представник заявниці ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, у якій просить винести ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви та зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 23086 від 12.03.2021р., вчинений приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення на користь стягувача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 126175970 від 27.07.2019р. в розмірі 31 855,40 грн. Ухвалу про забезпечення позову направити в порядку ч. 2 ст. 157 ЦПК України на адресу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко Миколи Борисовича для подальшого виконання.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що Заявник ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовом до відповідача, яким є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС", 3-ті особи приватний нотаріус Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович з позовом про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В той же час, за оскаржуваним виконавчим написом вже здійснюються дії щодо його примусового виконання, в зв`язку з чим заявник вимушений терміново звертатися до суду з вказаною заявою до подання позову до суду, оскільки написання позову потребує отримання документів від приватного виконавця та нотаріуса та написання позову.

Оскільки виконавче провадження відкрито відносно боржника, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , вказаний позов подається за місцем проживання позивача, у Врадіївський районний суд Миколаївської області.

Станом на сьогодні виконавчі написи, вчинені на кредитних договорах є незаконними та вони не підлягають виконанню. Так пунктом 5 ст. 10-2 Розділу ХНІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" забороняється відкриття виконавчих проваджень на підставі виконавчих написів нотаріусів, вчинених на кредитних договорах, які не посвідчені нотаріально.

Проте виконавчі написи, які були вчинені до початку військового стану все ще перебувають на примусовому виконанні, в зв`язку з чим подається вказана заява.

Постановою Верховного Суду від 29.10.2020р. по справі № 263/14171/19 зазначається: "зупинення стягнення на підставі виконавчого напису в разі його оскарження в судовому порядку є повністю обґрунтованим, оскільки існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду.".

В обґрунтування вказаної заяви заявниця зазначає, що нею планується подання позову про визнання незаконним та таким, що не підлягає виконавчого напису № 23086 від 12.03.2021р., вчинений приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення на користь стягувана: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №126175970 від 27.07.2019р. в розмірі 31 855,40 грн.

В подальшому приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шуляченко Микола Борисович на підставі вищезазначеного виконавчого напису відкрив виконавче провадження № НОМЕР_1. В рамках виконавчого провадження було накладено арешти на всі рахунки боржника, провадяться дії щодо звернення стягнення на рахунки та заробітну плату.

Станом на сьогодні щомісячно з усіх банківських рахунків заявниці здійснюються відрахування на користь кредитора за виконавчим написом, який буде оскаржуватися в судовому порядку та фактично є таким, що не підлягає виконанню.

Сьогодні по всій країні до судів подаються десятки тисяч аналогічних справ про оскарження виконавчих написів нотаріусів, вчинених на кредитних договорах, але через тривалий розгляд таких справ та діяльність приватних виконавців, на час розгляду справи у суді боржник не має можливість користуватися заробітною платою через накладений арешт на зарплату, а приватний виконавець відповідно - вчиняє дії щодо зняття всіх коштів з рахунків боржників, в зв`язку з чим споживачі втрачають доступ до швидкого та ефективного правосуддя - а кредитори в свою чергу фактично отримують стягнуті кошти за виконавчими написами, які не відповідають вимогам законодавства.

Такі дії приватного нотаріуса, кредитора та приватного виконавця щодо виконання оскаржуваного виконавчого документу в період майбутнього розгляду справи у суді будуть порушувати права заявника (позивача) та свідчать про можливість реального стягнення його майна та коштів в рамках виконання виконавчого напису, який було вчинено з порушенням закону, в період розгляду справи у суді.

В разі не зупинення виконавчого провадження, для заявника (позивача) існують ризики щодо неможливості реального виконання рішення суду про скасування виконавчого напису в майбутньому, оскільки за час розгляду справи у суді, сума заборгованості може бути стягнута з позивача в повному обсязі і перерахована на користь Кредитора.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В судове засідання сторони не викликалися.

Розглянув заяву про забезпечення позову судом встановлено таке.

Відповідно до статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підстави зупинення вчинення виконавчих дій регламентовані ст. 34 Законом України "Про виконавче провадження". Вказаною нормою визначений виключний перелік підстав зупинення вчинення виконавчих дії, які вчиняються державним виконавцем шляхом винесення відповідної постанови. Тобто, законодавством чітко визначені обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження, та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження, а саме зупинення виконавчого провадження вирішується безпосередньо державним виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження. Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

Відповідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Як роз`яснено у п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

При здійсненні судочинства суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. № ETS № 005 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006р. у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003р. у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008р.) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Верховний Суд у своїй постанові від 06.04.2020р. у справі № 203/1491/19 дійшов висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Як встановлено судом, 18.05.2021р., приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області області Шуляченком М.Б. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 на підставі виконавчого напису № 23086 виданого 12.03.2021р. приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" заборгованості у розмірі 31 855 грн. 40 коп.

З огляду на вищенаведене, приймаючи до уваги наведені представником заявниці обставини в обґрунтування заявлених вимог про забезпечення позову, здійснюючи співвідношення від настання правових наслідків вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права та законного інтересу, за захистом яких позивач звертається до суду, а також наслідки заборони здійснювати певні дії, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для вжиття заходу забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні з виконання виконавчого напису нотаріуса № 23086 від 12.03.2021р.

Керуючись ст.ст. 149-154, 157, 258-263 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву представника заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позовної заяви - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову до подачі позовної заяви, а саме: зупинити стягнення у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 відкритому 18.05.2021р. приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шуляченком Миколою Борисовичем на підставі виконавчого напису вчиненого 12.03.2021р. приватним нотаріусом Обухівського нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною за № 23086 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" заборгованості у розмірі 31 855 грн. 40 коп.

Копію ухвали направити для відома учасникам справи.

Копію ухвали направити для виконання приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Шуляченку Миколі Борисовичу (адреса: вул. Домбровського Владислава, 4-А, офіс 122, м. Одеса, 65033, електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Роз`яснити ОСОБА_1 що відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, якщо інші строки не встановлено законом.

Ухвала суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Сокол Ф.Г.