Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 р. Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії ОСОБА_2 державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського управління юстиції ,-

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_1 на дії ОСОБА_2 державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського управління юстиції . Заявник просить : визнати дії державного виконавця Лемещенко А.П., щодо стягнення виконавчого збору неправомірними. Зобов`язати ОСОБА_2 скасувати арешт на майно, яке належить ОСОБА_1 . Скарга зареєстрвоана в поярдку цивліьного судочинства.

Проте, вказана скарга не може бути прийнята судом до розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ст. 448 ЦПК України та ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Як вбачається з матеріалів скарги, виконавче провадження №38680346 було відкрито на підставі виконавчого листа від 10.06.2013 року №814/1864/13 , виданого Миколаїваським окружним адімінстартивним судом, відносно стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ДПІ в Центральному районі м. Миколаєва Миколаївської області ДПС податкового боргу у розмірі 93 265.73 грн. .

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 15 ЦПК України в редакції, чинній на час звернення з цією скаргою до суду та постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали, установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 1 Закону N 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Тобто зазначеними нормами ЦПК України передбачено можливість оскарження дій державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у цивільній справі.

Тобто згідно з наведеними нормами ЦПК України та КАС України право на звернення зі скаргою на дії державного виконавця в порядку судового контролю пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами цивільного та адміністративного судочинства відповідно, та його примусовим виконанням.

Водночас відповідно до пункту 1 частини другої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до п. 4 ст. 19 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Згідно ч.1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 186 ЦПК України , для відмови у відкритті провадження у справі з огляду на те, що скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Розгляд такої скарги віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 186, 449 ЦПК України, статті 19, 287 КАС України

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії ОСОБА_2 державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби Миколаївського управління юстиції .

Роз`яснити, що розгляд вказаних вимог відноситься до юрисдикції судів в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання ухвали.

Суддя Гуденко О.А.