Справа № 201/2798/24
Провадження № 2/201/1980/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», про витребування безпідставно отриманих коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 07 березня 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», про витребування безпідставно отриманих коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 20 грудня 2023 року Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська ухвалив рішення у справі № 522/15287/23, яким визнав виконавчий напис № 9291, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем від 17 квітня 2020 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит» заборгованості в сумі 11 850 грн. 00 коп. за кредитним договором, укладеним між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», таким, що не підлягає виконанню.

Зазначене рішення набрало законної сили.

Між тим, раніше, у виконавчому провадженні ВП 61905318, яке було відкрито 23 квітня 2020 року з позивача було стягнуто 11 850,00 грн. на виконання вищезгаданого виконавчого напису.

Вважаючи, що виконавчий напис було оформлено з порушенням Закону, адвокат позивача звертався до відповідача з пропозицією повернути стягнуті на виконання виконавчого напису кошти.

Так, 04 жовтня 2022 року адвокат позивача подав до відповідача запит № 15/2022 яким просив відповідача: - повернути у добровільному порядку стягнуті з ОСОБА_1 кошти в сумі 11 850 грн. шляхом їх перерахування на банківські реквізити ОСОБА_1 .

Після набрання сили рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 20 грудня 2023 року у справі № 522/15287/23, про визнання вищезгаданого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, адвокат позивача 31 січня 2024 року подав відповідачу повторний запит, яким просив відповідача: - надати інформацію, чи має намір ТОВ «Алекскредит» добровільно повернути позивачу зайво стягнуті кошти в сумі 11 850,00 грн.

Позивач вважає, що стягнуті на виконання виконавчого напису кошти, після визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мають бути повернуті.

Оскільки відповідач ухиляється від добровільного повернення коштів, позивач звернувся за судовим захистом.

Не погодившись з позовними вимогами 21 березня 2024 року від відповідача надійшов відзив, в якому зазначено, що на підставі укладеного Договору кредитодавець перерахував 17 жовтня 2019 року на картковий рахунок позичальника кредитні кошти, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним відповідно до графіку платежів. У зв`язку з невиконанням позичальника взятих на себе кредитних зобов`язань, за Договором виникла заборгованість, яка не була погашена позивачем.

Твердження позивача щодо безпідставно набутих коштів є необґрунтованими. Зазначені грошові кошти в сумі 11 850,00 грн. були набуті відповідачем на підставі укладеного Договору та зараховані на погашення заборгованості за Договором, за яким позивач не здійснив жодного платежу з моменту його укладення та по цей час, чим порушує права та законні інтереси відповідача.

Також відповідач зазначив, що заперечує щодо вказаної суми витрат на правову допомогу, оскільки вказаний розрахунок не є співмірний з предметом спору, а також не підтверджений належними доказами.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 07 березня 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.38-39).

11 березня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», про витребування безпідставно отриманих коштів. (а.с.40-41).

У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного.

Фактичні обставини, встановлені судом

23 квітня 2020 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Вірою Леонідівною було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61905318 при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса № 9291 від 17 квітня 2020 року про стягнення з позивача, на користь ТОВ «Алекскредит» заборгованості у розмірі 11 850,00 грн. (а.с.19-20).

29 жовтня 2020 року за тим же ВП № 61905318 була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, оскільки на рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів від боржника для погашення розміру основної винагороди та витрат виконавчого провадження, боржником заборгованість погашена у повному обсязі. (а.с.21-22).

Позивач оскаржив виконавчий напис нотаріуса до суду і рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2023 року по справі № 522/15287/23 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9291 від 17 квітня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. про стягнення заборгованості з позивача на користь відповідача в розмірі 11 850,00 грн. (а.с.15-18).

04 жовтня 2022 року адвокат позивача подав до відповідача запит № 15/2022 яким просив відповідача: - повернути у добровільному порядку стягнуті з ОСОБА_1 кошти в сумі 11 850 грн. шляхом їх перерахування на банківські реквізити ОСОБА_1 (а.с.23)

ТОВ «Алекскредит» було надано відповідь на вказаний запит, в якій зазначено, що ТОВ відмовляє у задоволені звернення, оскільки наслідками таких дій може бути подвійна сплата суми. (а.с.24).

Після набрання сили рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 20 грудня 2023 року у справі № 522/15287/23, про визнання вищезгаданого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, адвокат позивача 31 січня 2024 року подав відповідачу повторний запит, яким просив відповідача: - надати інформацію, чи має намір ТОВ «Алекскредит» добровільно повернути позивачу зайво стягнуті кошти в сумі 11 850,00 грн. (а.с.25-26).

ТОВ «Алекскредит» було надано відповідь на вказаний запит, в якій зазначено, що ТОВ відмовляє у задоволені звернення, оскільки у поданих документах відсутне підтвердження повноважень. (а.с.27-30).

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не є безпідставним. Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Згідно висновку Верховного Суду, наведеного у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18: «з урахуванням того, що виконавчий напис за реєстровим номером №4180 визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже, підстава, на якій відповідач стягнув з позивача 442 426,24 грн. відсутня, суд касаційної інстанції погоджується з правильним висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позову у цій справі».

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Отже, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями цивільного законодавства, діючого на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача ТОВ «Алекскредит» на користь позивача грошових коштів у сумі 11 850 грн., стягнутих приватним виконавцем в межах виконавчого провадження ВП № 61905318 - оскільки виконавчий напис нотаріуса від 17 квітня 2020 року № 9291, на підставі якого проведено оспорюване стягнення, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2023 року визнано таким, що не підлягає виконанню, тому відсутня підстава для подальшого проведення такого стягнення, а стягнуте за виконавчим написом підлягає поверненню позивачу.

Відповідно до частини третьої ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 141 ЦПК України, висновки суду щодо задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору за подання позовної заяви з двома позовними вимогами у розмірі 968, 96 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 13, 76-78, 81, 141, 263 265, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекскредит», про витребування безпідставно отриманих коштів задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алекскредит» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) безпідставно отримані за виконавчим написом нотаріуса грошові кошти в сумі 11 850 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алекскредит» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 968, 96 грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алекскредит» (), м. Дніпро, вул. Якова Самарського, буд. 12А;

Суддя С.О. Демидова