Справа № 175/5425/24
Провадження № 2/175/939/24
"09" грудня 2024 р. смт. Слобожанське
Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Вербицької К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,
Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06.05.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання також не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті «Судова влада України». Про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подавав.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
18.03.2022 року, в період часу приблизно з 13 години 00 хвилин до 16 години 00 хвилин, ОСОБА_1 , знаходячись у лісовому масиві кварталу 2 виділу 1 Обухівського лісництва ДП «Дніпровське лісове господарство», що знаходиться поблизу с. Партизанське Дніпровського району Дніпропетровської області, за координатами 48.587878, 34.843130, відноситься до об`єкта природно-заповідного фонду місцевого значення Регіонального ландшафтного парку «Дніпровські ліси» та належить до категорії лісів природоохоронного, наукового, історико-культурного призначення, діючи з умислом, спрямованим на незаконну порубку дерев, незаконно, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, без спеціального дозволу (лісорубного квитка, ордера на здійснення лісорубних робіт, чи іншого дозвільного документу), здійснив незаконну порубку семи дерев породи «Акація біла», діаметром пеньків у корі: 30,1 34 см 1 деревина, 34,1 38 см 4 деревини, 42,1 46 см 1 деревина, 46,1 50 см 1 деревина.
Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України та, із застосуванням положень ст. 71 КК України, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.

Також вироком суду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_1 , заподіяв ДП «Дніпровське лісове господарство» матеріальну шкоду на загальну суму 31135 гривень 00 копійок.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21.06.2023 року вирок змінено в частині конфіскації майна, в іншій частині залишено без змін.

Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» () є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства «Дніпровське лісове господарство» () на підставі наказу Державного агентства лісових ресурсів України від 04.11.2022 №988 «Про припинення Державного підприємства «Дніпровське лісове господарство» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.2022 №1003 «Деякі питання реформування управління лісової галузі».

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 13. Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки

Згідно ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», громадяни України зобов`язані: а) берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; б) здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів; в) не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів; г) вносити штрафи за екологічні правопорушення; д) компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище. Громадяни України зобов`язані виконувати й інші обов`язки у галузі охорони навколишнього природного середовища відповідно до законів України.

Згідно з положеннями ч. 1,4,5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

У відповідності до ст. 107 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду закріплені в статті 1166 ЦК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за ст. 1166 ЦК України доказуванню підлягає факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками.

Судом встановлено, що вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, який набрав законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок.

Згідно ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що наявні підстави для стягнення з ОСОБА_1 , як винного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 246 КК України, завданої державі шкоди.

На підставі викладеного, надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд доходить висновку, що позовна заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат враховуючи те, що позивач відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, за загальним правилом в подібних категоріях справ судові витрати у разі задоволення позову мають стягуватися з відповідача в дохід держави.

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.

Керуючись ст. ст. 19, 81, 82, 89, 141, 247, 251, 259, 265, 273, 354, 355, 280-289 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої в наслілок вчинення кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 9А, ЄРДРОУ 44768034, рахунок отримувача: НОМЕР_1 ) майнову шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення у розмірі 31135 грн (тридцять одна тисяча сто тридцять п`ять гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий) на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Т. С. Журавель