Провадження № 2/734/647/24 Справа № 734/1973/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 червня 2024 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді - Анохіна А.М.,

за участю секретаря - Лазуренко А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань смт. Козелець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом в якому просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_2 розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, який посвідчено 04.08.1997 головою виконавчого комітету Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області Шевченко Т.В. за реєстровим № 160, яким належне на день смерті майно заповідала ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належне померлій як учаснику колгоспного двору.

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 входила померла ОСОБА_2 .

Вказує, що є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Позивач як спадкоємець за заповітом на дану спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла, оскільки звернулася із заявою про прийняття спадщини до Козелецької районної державної нотаріальної контори, але оформити в нотаріальному порядку право власності не може, оскільки за життя ОСОБА_2 не отримала свідоцтво про право власності на належне їй домоволодіння.

Посилаючись на вказані обставини, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.

З урахуванням наведеного просить задовольнити позовні вимоги.

09 травня 2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Анохіну А.М.

Ухвалою суду від 13.05.2024 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

21 травня 2024 року судом здійснено запит до Козелецької районної державної нотаріальної контори про надання спадкової справи.

29 травня 2024 року до суду надійшла копія витребуваної спадкової справи.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву в якій просить суд справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явився. До суду подано заяву про розгляд справи без участі представника та відсутності заперечень щодо позовних вимог.

За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка є бабусею позивача.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належне померлій як учаснику колгоспного двору.

За життя ОСОБА_2 розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, який посвідчено 04.08.1997 головою виконавчого комітету Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області Шевченко Т.В. за реєстровим № 160, яким належне на день смерті майно заповідала ОСОБА_1 .

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 входила померла ОСОБА_2 .

Як вбачається з довідки, виданої Кіптівською сільською радою Чернігівського району Чернігівської області від 14.03.2024 за № 101, ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до матеріалів спадкової справи № 119/2000, ОСОБА_1 звернулася до Козелецької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видасться кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, ОСОБА_1 прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи.

Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. А відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З огляду на те, що відповідно до вимог закону позивач належним чином прийняв спадщину після померлої ОСОБА_2 , але у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючого документу на спадкове майно не може оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним, а також виходячи з положень ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", за яким рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнання за позивачем права на спадкове майно.

Враховуючи обставини, викладені вище, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1222, 1225, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 81, 126, 152 ЗК України, ст.ст. 81, 89, 197, 200, 206, 247, 259, 265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Андрій АНОХІН