УХВАЛА

04 червня 2024 року

м. Київ

справа № 355/479/21

провадження № 61-1960ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) на постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ), Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство «ПриватБанк», приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, приватний нотаріус Баришівського районного нотаріального округу Київської області Позднякова Надія Миколаївна, про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсним протоколу проведення електронних торгів та акта на реалізацію предметів іпотеки, визнання недійним свідоцтва про придбання майна з електронних торгів та скасування запису про державну реєстрацію права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) (далі - Баришівський ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ)), Державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А. А.

(далі - приватний нотаріус Чернігівського МНО), приватний нотаріус Баришівського районного нотаріального округу Київської області

Позднякова Н. М. (далі - приватний нотаріус Баришівського РНО Київської області), в якому просила:

- визнати недійсними електронні (прилюдні) торги з реалізації арештованого майна, проведені 12 лютого 2021 року ДП «Сетам» з реалізації однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , та реалізованої в процедурі примусового виконання виконавчого напису, виданого 23 листопада

2017 року приватним нотаріусом Чернігівського МНО Завалієвим А. А.;

- визнати недійсним протокол проведення електронних торгів від 12 лютого 2021 року та акт про реалізацію предмета іпотеки від 17 лютого 2021 року;

- визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна із електронних торгів № 370, видане 23 березня 2021 року приватним нотаріусом Баришівського РНО Київської області Поздняковою Н. М., та скасувати запис про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Баришівський районний суд Київської області рішенням від 26 квітня

2023 року позов ОСОБА_1 задовольнив.

Визнав недійсними електронні (прилюдні) торги з реалізації арештованого майна, проведені 12 лютого 2021 року ДП «Сетам» з реалізації однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 35,6 кв. м, яка належить ОСОБА_1 на праві власності, та реалізованого в процедурі примусового виконання виконавчого напису № 12306, виданого 23 листопада 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського МНО Завалієвим А. А.

Визнав недійсним протокол проведення електронних торгів ДП «Сетам»

від 12 лютого 2021 року № 525646 з організації та проведення торгів і реалізації однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 35,6 кв. м, яка належить ОСОБА_1 на праві власності, та акт про реалізацію предмета іпотеки від 17 лютого 2021 року, виданий на підставі протоколу проведення електронних торгів від 12 лютого 2021 року № 525646.

Визнав недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронних торгів № 370, видане 23 березня 2021 року приватним нотаріусом Баришівського РНО Київської області Поздняковою Н. М., та скасував запис про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності

на однокімнатну квартиру

АДРЕСА_1 , загальною

площею 35,6 кв. м, здійснений 23 березня 2021 року приватним нотаріусом Баришівського РНО Київської області Поздняковою Н. М.

Київський апеляційний суд постановою від 20 грудня 2023 року рішення Баришівського районного суду Київської області від 26 квітня 2023 року залишив без змін.

У лютому 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Баришівського ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) на постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року.

Верховний Суд ухвалою від 22 лютого 2024 року касаційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Запропонував заявнику: надати уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням конкретних обов`язкових підстав касаційного оскарження судових рішень, визначених частиною другою статті 389 ЦПК України, та додати копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи; додати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; уточнити прохальну частину касаційної скарги. Попередив про наслідки невиконання вимог вказаної ухвали.

26 лютого 2024 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень забезпечено надання загального доступу ухвали Верховного Суду

від 22 лютого 2024 року.

04 березня 2023 року копія ухвали суду касаційної інстанції від 22 лютого

2024 року направлена на адресу заявника Баришівського ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) (07500, Київська область, Баришівський район,

смт Баришівка, вулиця Київський шлях, 19-А), яка зазначена в касаційній скарзі, та отримана 07 березня 2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучене до матеріалів касаційного провадження.

Разом з тим, копія ухвали суду касаційної інстанції від 22 лютого 2024 року направлена заявнику Баришівському ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) через систему «Електронний суд», документ доставлений до електронного кабінету заявника 27.02.2024 о 4:04:47, що підтверджується повідомленням про доставлення електронного листа.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги як неподаної особі, яка її подала,

з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 27 червня

2017 року у справі «Лазаренко та інші проти України» (заява № 70329/12

та 5 інших заяв) зазначав, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі із апеляційною скаргою, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи.

Статтю 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод

(далі - Конвенція) не можна тлумачити як таку, що встановлює певну форму обслуговування судової кореспонденції. Від національних органів влади також не вимагається забезпечення бездоганного функціонування поштової системи. Тим не менш, загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу. Невручення стороні належним чином судових документів може позбавити його або її можливості захищати себе у провадженні.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави

(частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

ЄСПЛ вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Заявник не виконав вимоги ухвали Верховного Суду від 22 лютого 2024 року, зокрема не подав уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням конкретних обов`язкових підстав касаційного оскарження судового рішень, які визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, не додав копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, не уточнив прохальну частину касаційної скарги.

На час вирішення питання про прийняття до розгляду касаційної скарги Баришівського ВДВС у Броварському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) на постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року будь-які заяви або клопотання від заявника засобами поштового зв`язку або через систему «Електронний суд»

не надходили, недоліки касаційної скарги, визначені в ухвалі Верховного Суду від 22 лютого 2024 року не усунено.

Заявникові надавався достатній строк для усунення недоліків касаційної скарги, з урахуванням обставин, які склалися у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, однак він не проявив належної обачності в захисті своїх прав, не цікавився результатами розгляду касаційної скарги.

Оскільки заявник не виконав вимог ухвали Верховного Суду від 22 лютого 2024 року, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, касаційна скарга Баришівського ВДВС

у Броварському районі Київської області Центрального МРУ Міністерства юстиції (місто Київ) на постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року має бути визнана неподаною та повернута заявникові.

ЄСПЛ у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, вказав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співрозмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права.

Тому повернення касаційної скарги не є порушенням права заявника на доступ до суду за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) на постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року вважати неподаною та повернути заявникові.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська