САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1155/24
Провадження №2/726/237/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05.06.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Асташева С. А.,

з участю секретаря судових засідань Сківернічук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

Через систему «Електронний суд» до Садгірського районного суду м. Чернівці надійшов позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Роменська Таїсія Валеріївна, до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 14 липня 2016 року у Чернівецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про, що було зроблено відповідний актовий запис № 988 та видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 .

Зазначає, що від шлюбу сторони мають спільних дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також представниця позивачки вказує, що з часом, подружжя прийшло до висновку, що почуття любові зникло, прихильності чоловік та жінка також один до одного перестали відчувати, у родині почалися непорозуміння та сварки з приводу різних поглядів на життя, тому з початку листопада 2023 року сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства вони не ведуть та разом не проживають.

Таким чином з посиланням на відповідні правові норми просить суд задовольнити позов та розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище ОСОБА_1 « ОСОБА_7 ».

Від відповідача ОСОБА_2 відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Вказаний вище позов сформований 01.05.2024 у системі Електронний суд та 02.05.2024 отриманий судом і переданий на розгляд головуючого судді Асташева С.А., згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 08.05.2024, позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

13.05.2024 до суду надійшла заява про усунення недоліків від представника позивачки ОСОБА_8 .

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці Асташева С.А. від 14.05.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 28.05.2024, про що повідомлено сторони.

В подальшому, у зв`язку із неявкою відповідача судове засідання у справі відкладено на 05.06.2024.

У судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представниця позивачки ОСОБА_1 адвокат Роменська Т.В. скерувала заяву у якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Розгляд справи просила провести за її відсутності та відсутності позивачки. Не заперечила щодо винесення заочного рішення у справі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у порядку визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Відзив на позовну заяву до суду від нього не надходив, як і жодних клопотань чи заяв.

Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки наявні підстави для заочного розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши письмові матеріали справи, встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, ухвалюючи рішення відповідно до вимог ст.263 ЦПК України, доходить таких висновків.

Так, судом встановлено, що між позивачкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , укладено шлюб 14 липня 2016 року, який зареєстрований Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області про, що складено відповідний актовий запис за № 988, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

За час шлюбу у сторін народилися діти: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим 29 листопада 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції; син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданим 22 січня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції; син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданим 05 серпня 2016 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області; донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданим 14 червня 2019 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Заходів забезпечення позову та доказів не вживалося.

Строк для примирення подружжю не призначався.

Зупинення провадження у справі не здійснювалося.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічне положення містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із ч.2 ст. 114, ст. 115 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Судом встановлено, що на даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, як вказує позивачка, примирення між нею та відповідачем стало неможливим, а тому позивачка бажає розірвати шлюб. Таким чином подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини на особисту свободу.

Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, яка не бажає більше перебувати у шлюбі із відповідачем, не бажає примиритися та зберегти шлюб, а відповідач не з`явився до суду та не подав жодних заяв про своє бажання зберегти шлюб, - таким чином суд доходить висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати.

При цьому, судом були з`ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає волі дружини і після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, їх дітей.

Враховуючи вищезазначене, беручи до уваги відсутність перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу, оскільки доказів існування таких суду не надано, встановлені судом обставини, позовна заява про розірвання шлюбу підлягає до задоволення, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Статтею 113 Сімейного кодексу України, передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Питання про стягнення судових витрат із відповідача позивачка не ставить на розгляд суду.

На підставі ст. 51 Конституції України, п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24, 56, 104-105, 110, 112 -115 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 19, 81-82, 206, 211, 247, 259, 263-265, 267-268, 273, 280-289, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований 14 липня 2016 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис № 988 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_7 ».

Заочне рішення не проголошувалося в силу ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий суддя С. А. Асташев