Житомирський апеляційний суд
Справа №935/2943/22 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р.О.
Категорія 70 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників) цивільну справу №935/2943/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Василенко Р.О.

встановив:

У листопаді 2022 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 26.07.2021 року та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

На обґрунтування позову зазначала, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 01 червня 2021 року, від якого сторони мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 26 січня 2021 року рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області стягнуто з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей по 1 500,00 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з 02.04.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі виконавчого листа від 26.07.2021 року та її заяви у Коростишівському ВДВС відкрито виконавче провадження, за яким з ОСОБА_2 стягуються аліменти.

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі суд виходив з того, що відповідач мав нерегулярний мінливий дохід та не мав офіційного місця роботи. На даний час розмір аліментів, присуджений рішенням Коростишівського районного суду від 26.07.2021 року, є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, рівень витрат на дочку та сина постійно зростає, діти потребують значних витрат, які вона не має можливості забезпечити за власні кошти та за присудженні аліменти.

Зазначає, що на даний час відповідач є здоровою, працездатною людиною, має офіційне місце роботи, уклав контракт та вступив до лав Збройних Сил України, має достатній рівень заробітної плати. Зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, вважає за можливе змінити спосіб стягнення аліментів, оскільки такі зміни будуть відповідати інтересам дітей, рівню їхнього життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, і визначення указаного нею способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дітей на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2023 року позов задоволено. Змінено спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 26.07.2021 року, які стягуються у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 грн. на кожну дитину з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на 1/3 частки його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з часу набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неправильну оцінку і дослідження доказів по справі, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі за безпідставністю.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що позивач звернувшись з вказаним позовом, не надала суду доказів того, що він проходить службу у Збройних Силах України і отримує дохід. Інших доводів чи підстав для зміни способу стягнення аліментів на утримання дітей позивач не надала.

Вказує, що відповідно довідки Коростишівської районної філії Державного центру зайнятості від 09 грудня 2022 року №221, він перебуває на обліку як безробітний в Коростишівській районній філії Житомирського обласного центру зайнятості, тому на його думку відсутні підстави для зміни способу стягнення аліментів. Також просив врахувати, що він сплачує аліменти на утримання трьох дітей у розмірі 1 500,00 грн. на кожну дитину, враховуючи те, що він не має офіційного доходу та заробітку, 4 500,00 грн. щомісяця для нього є вкрай тяжким тягарем. Крім того, сума аліментів у розмірі 1 500,00 грн. є більшою, ніж передбачений законом мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку.

Зазначає, що після прийняття судом рішення, враховуючи те, що він не має офіційного доходу, розмір аліментів у частці від заробітку обраховується у відповідності до ч. 2 ст. 195 СК України. Так, відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Житомирській області в листопаді 2023 року становив близько 15 000,00 грн. Таким чином, стягнення однієї третини цієї суми призведе до збільшення суми аліментів, що з нього стягується.

Зважаючи на підстави для пред`явлення позову, а саме отримання ним доходу, проходячи службу у Збройних Силах України, позивач переслідувала саме мету збільшення розмірів аліментів, шляхом зміни способу їх стягнення. Однак, ці підстави не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи. Мінливість життєвих обставин як передумова для задоволення позову, вказана у рішенні суду, не підтверджена жодним належним і допустимим доказом.

Вважає, що обставин очевидної зміни його матеріального становища як платника аліментів у зв`язку з отриманням заробітку не вбачається. Тому посилання позивача на зміну матеріального стану відповідача як одну з підстав для зміни способу стягнення аліментів не знаходять свого підтвердження. Крім того судом не застосовано у цих правовідносинах норму ч. 1 ст. 141 СК України, згідно з якою мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Вказуючи у позові про зміну способу стягнення аліментів, позивач зазначає, що не має можливості утримувати дітей на ту суму аліментів, що встановлена судом, проте не надає жодних підтверджень, що її матеріальний стан погіршився і вона не може спільно з ним у рівних частках утримувати дітей.

Натомість звертає увагу суду на обставини, які істотно впливають на неможливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Так, 26 березня 2022 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 . Від першого шлюбу у його дружини є донька- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батько якої - ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Таким чином, на даний момент він утримує і доньку своєї дружини, що підтверджується актом депутата від 24.10.2022 року №1299 та довідкою від 25.10.2022 року №03-32/665. Ці обставини хоч і існували на момент розгляду справи судом, проте не були суттєвими до останнього часу, оскільки його дружина перебуває у стані вагітності. Тому окрім утримання спільних з позивачем дітей шляхом сплати аліментів, він утримує також доньку своєї дружини та очікує народження спільної з дружиною дитини, що на його погляд є обставиною, яка істотно впливає на можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі.

Позивач скористалася своїм правом та подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти доводів апеляційної скарги. Зазначає, що звертаючись до суду із вказаним позовом, вона просила змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 26.07.2021, посилаючись на те, що розмір аліментів, присуджений рішенням у розмірі 1 500,00 грн. на одну дитину не відповідає реаліям сьогодення та матеріальним потребам дітей, збільшення потреб дітей в навчанні та розвитку. Зазначає, що аліменти у розмірі по 1 500,00 грн., які сплачував відповідач на кожну дитину є недостатнім на даний час для забезпечення нормального, мінімального рівня проживання дитини, забезпечення їх елементарних життєвих потреб.

Вказує, що після прийнятого рішення від 26.07.2021 року її матеріальне становище погіршилося, що зумовлене подорожчанням засобів, товарів та послуг у всіх сферах життєдіяльності, в тому числі, що стосується догляду за дітьми, до яких зокрема входять витрати на харчування, навчання, купівля одягу та взуття, лікування, що збільшує відповідно її витрати на утримання дітей та відповідно погіршує її матеріальне становище. Вказане, а саме збільшення видатків для неї на утримання дітей теж свідчить про зміни у її майновому стані, що також є однією з можливих підстав для зміни способу стягнення аліментів. Спосіб та розмір ж стягнення, про який вона просила, звертаючись до суду є тим гарантованим державою мінімумом на утримання дітей, який забезпечить необхідний матеріальний мінімум для їх утримання.

Щодо доводів апеляційної скарги заперечує, зазначає, що відповідач є молодою, працездатною особою, не має будь-яких хронічних захворювань, за станом здоров`я може працювати. У зв`язку з введенням воєнного стану та проведенням мобілізаційних заходів, на підприємствах утворились безліч вакансій для працівників за будь-яким спеціальностями, а тому відповідач не позбавлений можливості працевлаштуватися, отримати гідну заробітну плату та забезпечувати своїх дітей та іншу родину. Твердження апелянта, що він перебуває на обліку в Коростишівській районній філії Державного центру зайнятості та належним чином не може забезпечувати дітей, є надуманим та безпідставним.

Наявність у відповідача на утриманні дружини та іншої дитини не є безумовною підставою для відмови їй у позові про зміну способу стягнення аліментів. ОСОБА_2 при поданні апеляційної скарги не надав суду належних та допустимих доказів на підвердження тих обставин, що на час розгляду справи судом першої інстанції та ухвалення рішення від 30.08.2023 року його майновий стан суттєво погіршився.

Вказує, що довідка про вагітність його дружини є неналежним доказом, оскільки даний доказ не було подано до суду першої інстанції. Також зазначила, що у власності відповідача перебуває вантажний автомобіль марки «Renault Premium» 1999 року випуску, про продаж якого він розмістив оголошення на сайті «Авторіа» за ціною 45 тис. доларів США. Відповідач фактично намагається ухилитися від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей. Просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що батьками ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 23.05.2013 року та серії НОМЕР_2 від 27.05.2014 року (а.с.7,8).

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 01 червня 2021 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.9).

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 26 липня 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у розмірі 1500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 02.04.2021 року і до повноліття дитини. Визначено місце проживання дітей з матір`ю (а.с.10-11).

Відповідно до копії акту депутата Коростишівської міської ради Дейчук Л.В. від 15.09.2021 року №1207 слідує, що ОСОБА_1 проживає разом з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 та самостійно виховує, матеріально забезпечує своїх дітей (а.с.12).

З копії виконавчого листа від 26.07.2021 року, виданого Коростишівським районним судом у справі №935/879/21, слідує, що з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.04.2021 року і до повноліття дітей (а.с.13).

Згідно довідки від 09.12.2022 року №221 слідує, що ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітний в Коростишівській районній філії Житомирського обласного центру зайнятості з 16.11.2022 року (а.с.25).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 26 березня 2022 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 26.03.2022 року укладено шлюб (а. с. 48).

ОСОБА_8 має доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростишівського районного управління юстиції Житомирської області 12 травня 2011 року (а.с.49).

ІНФОРМАЦІЯ_5 батько ОСОБА_6 - ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 27 вересня 2022 року, виданим повторно Коростишівським відділом державної реєстрації акті цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 50).

Відповідно до акту №1299 обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеним депутатом Коростишівської міської ради восьмого скликання ОСОБА_9 від 24.10.2022 року, ОСОБА_2 проходить службу у Збройних Силах України, зареєстрований у АДРЕСА_2 , фактично проживає без реєстрації разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , власником квартири є ОСОБА_11 . Фактично ОСОБА_6 знаходиться на утриманні ОСОБА_2 , оскільки її батько, ОСОБА_7 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 51,52).

Згідно ультразвукового дослідження від 21.11.2023 року, термін вагітності ОСОБА_10 становить 6-7 тижнів (а.с. 53).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи мінливість життєвих обставин, а також зважаючи, що батьки несуть однакову відповідальність за створення умов для розвитку дитини та наявну імперативну норму надану одержувачу аліментів щодо можливості зміни саме способу стягнення аліментів, що передбачено ч. 3 ст.181 СК України, зокрема в частці від доходу платника, тому зазначені позивачем вимоги підлягають до задоволення. Навіть у разі зміни способу стягнення з відповідача аліментів на 1/3 частку від заробітку платника, за відсутності в ОСОБА_2 офіційного доходу розмір аліментів фактично буде незмінним та не спричинить погіршення його матеріального стану.

Такий висновок суду першої інстанції є вірним, виходячи із наступного.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отримувати необхідний і достатній розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Згідно із вимогами статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Частина перша статті 192 СК України встановлює, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Між тим право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на визначену законодавчу можливість змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Так, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України).

Згідно із частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частина друга вказаної статті встановлює, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

У відповідності до роз`яснень, наданих у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у частині першій статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, системний аналіз норм статей 181 - 184 СК України з врахуванням роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», дає підстави дійти висновку про те, що право на стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини має той з батьків, з ким проживає дитина, і право вибору способу виконання обов`язку щодо утримування дитини належить виключно останньому.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року №037-VIII було внесено ряд змін до Сімейного кодексу України, зокрема, надано право позивачу у справах про стягнення аліментів самостійно обирати спосіб їх стягнення у частці від доходу відповідача або у твердій грошовій сумі, а також змінювати спосіб стягнення аліментів, визначений попереднім рішенням суду, за окремим позовом, незалежного від наявності у платника аліментів офіційного працевлаштування та отримання регулярного чи мінливого заробітку (доходу).

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Як вбачається з матеріалів справи, саме зміну (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів через зміну способу їх стягнення мала на увазі ОСОБА_1 , пред`являючи позов. Підставами позову слугували обставини, які, на думку позивачки, тягнуть через зміну способу стягнення аліментів із відповідача (з твердої грошової суму на частку від доходу) збільшення розміру аліментів. Тобто, право стягувача аліментів на пред`явлення вимоги про зміну способу стягнення аліментів і збільшення розміру аліментів унаслідок такої зміни не заперечується, як таке.

Разом з тим, згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, діючим законодавством чітко визначено, що правом ініціювати спір про зміну способу стягнення аліментів наділений лише одержувач аліментів, тоді як платник аліментів наділений лише правом на зменшення (збільшення) розміру аліментів, які з нього стягуються у спосіб, що обраний одержувачем.

З такими позовними вимогами у даній справі платник аліментів ОСОБА_2 не звертався. За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зокрема, що стосуються зміни матеріального та сімейного стану, розцінюються судом критично і до уваги не приймаються, оскільки не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, за обраним позивачем способом захисту своїх інтересів, що виключає можливість апеляційного суду робити висновки стосовно обставин, які не входять до предмета доказування у даній справі.

Посилання в апеляційній скарзі на неврахування судом першої інстанції зміни сімейного стану відповідача, наявності у платника аліментів вагітної дружини, перебування на його повному утриманні дочки дружини, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батько якої помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , не є безумовною підставою для скасування рішення суду. Також та обставина, що він сплачує аліменти на трьох своїх неповнолітніх дітей по 1 500,00 грн. на кожного, що в сумі становить 4 500, 00 грн., що є для нього вкрай тяжким тягарем, не підтверджена допустимими доказами.

Посилання відповідача на відсутність офіційного доходу та заробітку також суперечить матеріалам справи, хоча дана обставина ним не заперечувалась в апеляційній скарзі, оскільки відповідач посилався як на підставу для пред`явлення позову ОСОБА_1 отримання ним доходу у зв`язку з проходженням служби у Збройних Силах України, а також дана обставина зазначена в акті №1299 обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеним депутатом Коростишівської міської ради восьмого скликання ОСОБА_9 від 24.10.2022 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 є безпідставними, оскільки судом було визначено розмір аліментів на неповнолітніх дітей у частці від заробітку (доходу) батька, тобто змінено спосіб їх стягнення.

Крім того, саме ОСОБА_2 повинен довести обставини, якими він обґрунтовує свої заперечення, а також його неможливість сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Доказів свого майнового стану суду не надав.

Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин, які б унеможливлювали сплату відповідачем аліментів в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, останній, у передбаченому ст. ст. 12, 81 ЦПК України порядку, суду також не надав.

Варто також наголосити, що судова практика містить висновки і щодо того, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі №755/14148/18, від 09 вересня 2021 року у справі №554/3355/20).

Колегія суддів виходить з принципу захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їхньої життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вони б мали тоді, коли утримувались обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дітей та отримання ними надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру (п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 30 серпня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 06 червня 2024 року.

Головуючий Судді