Справа № 587/3439/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Бузової Т.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Суми справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Степанівська селищна рада Сумського району Сумської області, приватний нотаріус Сумського районного нотаріального округу Хоменко Оксана Володимирівна про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,

встановив:

Представник заявників звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного сумісного проживання ОСОБА_3 разом із донькою ОСОБА_1 та сином ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за однією адресою в АДРЕСА_1 .

В судове засідання заявники та їх представник не з`явилися, від представника надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, заяву підтримала.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив справу слухати без їх участі.

Приватний нотаріус Хоменко О.В. в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві просила справу слухати без її участі, не заперечувала проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню виходячи зі слідуючого.

В суді встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявників ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме квартиру загальною площею 33, 25 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 та квартиру (приміщення квартири спільного заселення, одноквартирний будинок) загальною площею 31,4 кв.м за адресою АДРЕСА_1 .

26 березня 2010 року за р.№ 48 Степанівською селищною радою Сумського району Сумської області був посвідчений заповіт від імені ОСОБА_3 , згідно якого вона квартиру за адресою АДРЕСА_3 квартира один заповідала своїй доньці ОСОБА_1 , а все інше своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати за законом чи за заповітом на день смерті і на що вона за законом матиме право заповідала своїм дітям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних долях.

Відповідно до довідки № 41/05-06 від 20.07.2023 року виданої виконкомом Степанівської селищної ради на день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована одна у будинку за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки № 686-11-11 від 13.11.2023 року виданої виконкомом Степанівської селищної ради на день смерті ОСОБА_3 фактично проживала за адресою АДРЕСА_4 , де проживають і зареєстровані заявники.

07 листопада 2023 року за вих.№1639/02-31 приватним нотаріусом Сумського рно Хоменко О.В. була винесена ОСОБА_1 та ОСОБА_2 постанова про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

На підставі ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Судом встановлено, що заявникам було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини після смерті матері в зв`язку з тим, що з представлених документів нотаріусу не вбачається, що заявники постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою звернення заявників до суду є встановлення факту їх постійного проживання, як спадкоємців зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Слід зазначити, що в ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку зазначив, про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Судом достовірно встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявників зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна їх майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом як спадкоємцем за законом першої черги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень викладених у п.п.2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України, спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявниці необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину.

З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Матеріалами справи підтверджено, що заявники постійно проживав зі своєю матір`ю ОСОБА_3 на момент її смерті за адресою АДРЕСА_1 однак, факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Оскільки заявники, постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявили про свою відмову від спадщини, то вони вважаються такими, що прийняли спадщину.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

За таких обставин суд вважає, що необхідно встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за однією адресою в АДРЕСА_1 .

Керуючись ст..ст. 12, 13, 18, 81, 89, 263 - 265, 315 - 319 ЦПК України,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факту постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за однією адресою в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко