Справа № 298/264/24
Номер провадження 2/298/20/24
УХВАЛА

27 травня 2024 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

Головуючого судді Тарасевича П.П.,

при секретарі судового засідання Келешовчак І.І.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань, в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом поданий представником позивача адвокатом Хохрун Іваном Івановичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Ухвалою від 01.02.2024 р. провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В підготовчі та судові засідання, призначені на 19.02.2024 р., 18.03.2024 р. 11.04.2024 та 16.05.2024 р. відповідач, будучи належним чином повідомленим до суду не з`явився, подавав ряд клопотань про відкладення розгляду справи.

Разом із тим, 16.05.2024 р. на адресу Великоберезнянського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання відповідача, в якому останній просить надати шестимісячний строк для примирення із позивачем.

Відповідач в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Гайданка Т.М. повідомив, що відповідач на даний час знаходиться за кордоном та вважав за доцільне заслухати при розгляді клопотання його думку. Відносно самого клопотання зазначив, що на його думку таке обґрунтоване та його слід задовольнити, відповідач робить спроби примиритися із позивачкою, зокрема їздив до неї в Німеччину з метою примиритись.

В судовому засіданні позивачка та представник позивача адвокат Хохрун І.І. проти задоволення заперечили. Позивачка пояснила, що відповідач дійсно один раз приїжджав до неї з дітьми в Німеччину, однак не з метою примиритися, а поображав її нецензурними словами і поїхав назад. Вважає, що будь який строк на примирення є недоречним та наполягає на відмові у задоволенні даного клопотання.

Заслухавши думку учасників справи та розглянувши клопотання відповідача про надання шестимісячного строку для примирення, суд приходить до наступного.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа №442/6319/16-ц,/ постанова від 30.05.2019 р..

Беручи до уваги категоричне заперечення позивача щодо надання строку на примирення подружжю, оскільки протягом строку з дня відкриття провадження по справі по день судового засідання на протязі чотирьох місяців відповідачем не вживались заходи щодо примирення між подружжям, заява про надання строку на примирення є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню. При цьому, суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст.24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивача на примирення, суд вважає що надання такого строку на примирення буде суперечити ст.24 Сімейного кодексу України.

Керуючись ст.ст.24, 55, 56, 11 СК України, ст.ст.258, 259, 260, 268, 353, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні відповідача ОСОБА_4 про надання строку для примирення сторін відмовити.

Повний текст ухвали складено 31 травня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя Тарасевич П.П.