Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/803/22
Провадження № 2/382/31/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2024 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нарольського М. М.,

при секретарі Матвієнко Ю. Л.,

за участю представника відповідачів адвоката Чайковського О. М. (в режимі відеоконференції),

представника третьої особи-1 Кучми А. Г. (в режимі відеоконференції),

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу № 382/803/22 за позовом ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Вак Ольги Володимирівни до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області звернулася ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вак О. В. з позовом, відповідно до вимог якого просила: встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2007 року по 15 березня 2022 року - день смерті ОСОБА_4 ; визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , легковий автомобіль марки HONDA HR-V, шасі НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , колір сірий; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину легкового автомобіля марки HONDA HR-V, шасі НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , колір сірий; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :10:011:0056, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 .

Позовні вимог мотивовані тим, що з 2007 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у фактичних шлюбних відносинах, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та постійно проживали по АДРЕСА_2 . Факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 разом із ОСОБА_4 підтверджується письмовими доказами, а саме: актом обстеження депутата, довідками про реєстрацію місця проживання, копією будинкової книги, квитанціями про перерахунок коштів та показами свідків. За час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а саме 10 листопада 2020 року, ними за спільні кошти подружжя був придбаний легковий автомобіль HONDA HR-V, шасі НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , а також набуто земельну ділянку площею 0,1000 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання обов`язків військовослужбовця цивільний чоловік позивачки - ОСОБА_4 - загинув. Так, на виконання вимог ст. 1270 ЦК України ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за законом, як спадкоємицею за ст. 1264 ЦК України. В свою чергу відповідачка по справі ( ОСОБА_2 ), сестра померлого, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини відповідно до ст. 1262 ЦК України. Враховуючи те, що у даному випадку від факту спільного проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу залежить виникнення у позивачки права власності на частину спільно придбаного рухомого майна, яке є їх спільною сумісною власністю, що в свою чергу виключить 1/2 частину майна із складу спадкової маси, що по суті є спором про право, позивачка вважає за необхідне звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою від 04.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до поданого відзиву представник відповідача проти позову заперечив, посилаючись на його необґрунтованість, безпідставність, аморальність та невідповідність чинному законодавству. У відзиві зазначив, що ОСОБА_4 з 03.02.2017 року був дійсно зареєстрований за місцем проживання позивачки, однак це не є беззаперечним доказом того, що вони проживали однією сім`єю. Крім того, долучена позивачем копія довідки від 04.08.2016, виданої Управлінням соціального захисту населення Яготинської РДА про взяття ОСОБА_4 на облік до ЄДАРП (Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги), може свідчити про те, що метою реєстрації ОСОБА_4 за місцем проживання позивача було отримання останнім пільг по сплаті комунальних послуг. Звертає увагу на те, що ОСОБА_4 був зареєстрований за місцем проживання позивача після отримання статусу учасника АТО, який дає право на пільги, в тому числі на пільги по сплаті комунальних послуг. Щодо акту обстеження, складеного депутатом Яготинської міської ради восьмого скликання ОСОБА_5 15.05.2022 року, тобто через два місяці після загибелі ОСОБА_4 , зазначає, що вказаний акт нічого не доводить, тільки підтверджує інформацію, що міститься у довідці про реєстрацію місця проживання особи. Копія будинкової книги, долучена до позовної заяви, також не містить жодної додаткової інформації, крім тієї, що зазначена у довідці про реєстрацію місця проживання особи.

Також у відзиві зазначає, до позовної заяви долучені копії платіжних доручень, які дійсно підтверджують, що в період з 01.10.2016 року до 13.12.2017 року позивач перерахувала на картку ОСОБА_4 близько 13000 тисяч гривень може підтверджувати, зокрема, надання позивачем грошей на умовах позики, повернення раніше позичених коштів, матеріальну допомогу військовослужбовцю під час перебування останнього в зоні АТО, однак жодним чином не доводять факт спільного проживання позивача із загиблим братом відповідачки. Також звертає увагу, що останнє платіжне доручення датоване 13.12.2017 року, в той час, як легковий автомобіль HONDA НR-V було придбано ОСОБА_4 три роки по тому - в листопаді 2020 року. Щодо фотографій, долучених до позовної заяви, то вони підтверджують лише те, що позивачка була знайома із загиблим братом відповідачки і мінімум один раз сиділа з ним за одним столом і не можуть бути доказом проживання однією сім`єю. Одна з цих фотографій скоріше доводять, що позивач зустрічає ОСОБА_4 не як чоловіка, а як дорогого гостя. Копія довіреності від 16.02.2022 на право розпорядження легковим автомобілем HONDA HR-V, долучена до позовної заяви, підтверджує, що загиблий брат відповідачки або довіряв позивачці, доручивши останній продати легковий автомобіль, належний йому на праві власності, або фактично продав позивачці автомобіль шляхом видачі їй так званої "генеральної" довіреності на право розпорядження автомобілем. Цей документ, що надає право розпорядження транспортним засобом, також не підтверджує і не може підтвердити факт спільного проживання позивача з братом відповідача однією сім`єю. Інші документи, долучені до позовної заяви, підтверджують вартість спірного майна, загибель рідного брата відповідачки ОСОБА_4 , причини його смерті, але аж ніяк не підтверджують те, що позивачка спільно з братом відповідачки проживали однією сім`єю. Як пояснила відповідачка, її рідний брат ОСОБА_4 дійсно приблизно з 2007 року проживав у ОСОБА_1 , але як наймач житлового приміщення. а не як її "фактичний чоловік". Допускається, що піж ними склалися певні відносини, які натомість не носили характер сімейних. Після того, як у 2015 році брат відповідачки уклав контракт із ЗСУ і став військовослужбовцем, за його словами, в них залишилися теплі, дружні стосунки. Саме цими стосунками, а також бажанням допомогти позивачці зменшити витрати на комунальні послуги, покійний брат відповідачки пояснював, чому він офіційно зареєструвався за її місцем проживання, коли мав статус УБД (учасника бойових дій) і право на відповідні пільги, передбачені законодавством. У брата відповідачки, за його словами, останні роки були близькі відносини з кількома різними жінками, одна з яких проживала в м. Дніпро, і з нею відповідачка була особисто знайома; з нею брат протягом останніх кількох років переважно проводив свій вільний від військової служби час. Саме цим пояснюється, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу HONDA HR-V було видане Територіальним сервісним центром МВС України, який знаходиться в м. Дніпрі.

Крім цього у відзиві зазначено, що на час придбання легкового автомобіля між позивачем і ОСОБА_4 не було сімейних відносин. Долучені до позовної заяви документи також не містять підтверджень придбання легкового автомобіля за спільні кошти і позивачка не має жодного відношення до нього. Позивачка також не має жодних прав на спірну земельну ділянку, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель ти споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , оскільки в силу п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України загиблий одержав земельну ділянку внаслідок приватизації відповідно до рішення Яготинської міської ради від 17 вересня 2019 року №2128-54-VII, а спільне проживання відповідно до ст. 1264 ЦК України однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриті спадщини є недоведеним.

Ухвалою суду від 01.12.2022 до участі у справі залучено в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 .

Ухвалою від 19.10.2022 приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Черних О.В. зобов`язано направити до суду інформаційну довідку із Спадкового реєстру щодо реєстрації спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; інформаційну довідку щодо кола спадкоємців; витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер :10:011:0056, що розташована по АДРЕСА_1 .

06.02.2023 року від представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката Чайковського О. М. надійшли письмові пояснення тотожні позиції викладеної у відзиві.

Ухвалою від 19.01.2024 року змінено процесуальний статус ОСОБА_3 з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, на співвідповідача.

У судових засіданнях позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Вак О. В. позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачка ОСОБА_2 та її представник адвокат Чайковський О. М., який також представляє інтереси відповідача ОСОБА_3 , вимоги позивачки не визнали, у їх задоволенні просили відмовити. Представник третьої особи Міністерства оборони України Кучма А. Г. проти задоволення вимог позивачки заперечила.

Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та заперечення на неї, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов наступних висновків.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя та четверта статті 12 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_4 .

Із довідки про реєстрацію місця проживання особи № 317, виданої Яготинською міською радою Київської області 05.03.2020 року, вбачається, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 03.02.2017 року по день видачі даної довідки був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Із довідки про реєстрацію місця проживання особи № 780, виданої Яготинською міською радою Київської області 24.07.2020 року, вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 24.06.2009 року та по день видачі даної довідки зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Із домової книжки (копія) вбачається, що за адресою АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер у віці 45 років ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Мощун Бучанського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 , виданим Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 11.04.2022 року.

Із довідки Управління соціального захисту населення Яготинської РДА № 0304/2175 від 04.08.2016 р. вбачається, що ОСОБА_4 , згідно Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", взято на облік до ЄДАРП (Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги), як учасника бойових дій (АТО) з 01.08.2016 р.

Із довідки про причину смерті № 010-2121 від 11.04.2022, вбачається, що ОСОБА_4 , 1977 року народження помер ІНФОРМАЦІЯ_2 від ушкодження внаслідок військових дій від осколків.

Із акту обстеження депутата Яготинської міської ради восьмого скликання ОСОБА_5 складеного 15.05.2022 року та підписаного свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вбачається, що за адресою АДРЕСА_2 , спільно проживали ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під Мощуном, захищаючи Україну. Зі слів свідків він спільно проживав з ОСОБА_1 з 2007 року; був прописаний за адресою: АДРЕСА_2 з 03.02.2017 року.

Відповідно до довіреності від 16.02.2022, зареєстрованої за № 329, виданої строком на один рік та посвідченої приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області, ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_1 розпоряджатись, у тому числі продати, передати в оренду (в позичку) належним йому транспортним засобом серії СХВ 049781, виданого та зареєстрованого ТСЦ 1249 від 10.11.2020 року автомобілем марки HONDA HR-V, шасі НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 .

Із скриншоту інтернет сторінки "Avto ria" вбачається, що вартість автомобіля HONDA HR-V 2004 складає 5999 доларів США.

Із рішення Яготинської міської ради сьомого скликання № 2128-54-VII від 17 вересня 2019 року, про передачу громадянину України ОСОБА_4 у приватну власність земельної ділянки (кадастровий номер :10:011:0056) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд по АДРЕСА_1 , вбачається, що ОСОБА_4 , який зареєстрований по АДРЕСА_2 передано земельну ділянку у приватну власність площею 0,1000 га (кадастровий номер :10:011:0056) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд по АДРЕСА_1 та затверджено, розроблений ФОП ОСОБА_9 проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки.

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що за ОСОБА_4 13.08.2019 зареєстровано земельну ділянку кадастровий номер :10:011:0056, площею 0,1 га, цільове призначення, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 .

Із довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості земельної ділянки по АДРЕСА_1 , 1000 кв. м., кадастровий номер :10:011:0056, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка) вбачається, що вартість зазначеної земельної ділянки складає 25167,85 грн.

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 10.11.2020, вбачається, що ОСОБА_4 належав автомобіль марки HONDA HR-V, шасі НОМЕР_1 , 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , сірого кольору.

Із платіжних доручень АТ КБ "Приват Банк" вбачається, що ОСОБА_1 на картку ОСОБА_4 було перераховано: 01.10.2016 102 грн; 20.04.2017 1400 грн; 19.05.2017 306 грн; 20.06.2017 1400 грн; 23.07.2017 101 грн; 31.07.2017 204 грн; 05.08.2017 102 грн; 14.09.2017 2190 грн; 24.09.2016 102 грн; 12.10.2017 2000 грн; 18.10.2017 300 грн; 05.11.2017 220 грн; 10.11.2017 2000 грн; 16.11.2016 200 грн; 26.11.2017 210 грн; 02.12.2017 100 грн; 10.12.2017 105 грн; 13.12.2017 600 грн.

Із фотознімків (роздрукованих на чорно білому принтері) вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебувають за одним святковим столом; ОСОБА_1 тримає торт у присутності ОСОБА_4 .

На виконання ухвали суду від 19.10.2022 року приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Черних О. В. надано інформаційну довідку зі спадкового реєстру, із якої вбачається, що 09.05.2022 відкрито спадкову справу 69269762 у зв`язку з відкриттям спадщини в наслідок смерті спадкодавця ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також довідку 280/01-16 від 15.11.2022 про коло спадкоємців померлого ОСОБА_4 , із якої вбачається, що спадкоємцями, які прийняли спадщину є ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , інші спадкоємці, передбачені законом та які б мали право на спадкування відсутні.

Із копії посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_6 , вбачається, що останній зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 (а. с. 12) є учасником бойових дій та має пільги відповідно до свого статусу.

Другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_9 на ухвалу суду від 08.02.2023 року надано документи із особової справи, а саме: копія особової картки військовозобов`язаного № НОМЕР_7 . Із листа Яготинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області на запит ІНФОРМАЦІЯ_10 вбачається, що актових записів про шлюб та про народження дітей відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не виявлено. Із наказу командира військової частини НОМЕР_8 № 101 від 27.04.2022 р. вбачається, що ОСОБА_4 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Смерть пов`язана із виконанням обов`язків військової служби. Похований 12.04.2022 на кладовищі в м. Яготин. Сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 Брат ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 Родині загиблого виплатити: грошову допомогу на поховання військовослужбовця; щомісячну премію за особливий внесок у загальні результати служби у розмірі 277 % від посадового окладу, надбавку за особливості проходження військової служби в розмірі 65 відсотків від посадового окладу за військовим званням та надбавку за вислугу років, а також матеріальну допомогу за 2022 рік в розмірі місячного грошового забезпечення, а також додаткову винагороду особі, яка загинула в наслідок поранень. Із Аркуша вивчення особистих якостей кандидата вбачається, що ОСОБА_4 виявив бажання проходити військову службу за контрактом, неодружений, характеризується позитивно, поставлені завдання виконує якісно. Із довідки № 45 від 07.05.2018 та довідки № 39 від 24.07.2017 про сімейно-майнове становище (додаток 2, 3) вбачається, що ОСОБА_4 має матір ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , брата ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_12 та сестру ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_11 . Із характеристики виданої Яготинською міською радою вбачається, що ОСОБА_4 неодружений, проживає по АДРЕСА_2 . Із автобіографії ОСОБА_4 вбачається, що він неодружений, проживає по АДРЕСА_2 та має сім`ю: мати ОСОБА_11 , 1955 р.н., сестра ОСОБА_12 1979 р.н. та брат ОСОБА_13 1974 р.н.

Із повідомлення КНП Яготинської міської ради "Яготинский центр первинної медико-санітарної допомоги" вбачається, що ОСОБА_4 звертався про проходження медичних оглядів у 2017, 2018, 2020 та 2022 р.р. у медичній картці зазначена адреса АДРЕСА_2 .

Із повідомлень Яготинського відділу Центру зайнятості вбачається, що ОСОБА_4 перебував на обліку як безробітний у періоди з 12.11.2019 по 29.03.2020 та з 13.10.2020 по 28.05.2021 р.

Відповідно до свідоцтва про народження виданого повторно 12.07.2017 р. Серія НОМЕР_9 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_14 батько ОСОБА_14 , мати ОСОБА_11 .

Із лікарського свідоцтва про смерть № 010-2121 від 25.03.2022 виданого 11.04.2022 р. вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 від ушкодження внаслідок військових дій від осколків.

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання вбачається, що 11 квітня 2022 року складено актовий запис № 3, про смерть ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із фотографій, доданих до клопотання про долучення доказів, вбачається святкування за стоолом за участю ОСОБА_4 (2 фото однієї події), допомога з переїздом за участю загиблого (2 фото однієї події), а також із однотипних фотографій (7 фото від 28.08.2015) вбачається, що ОСОБА_4 тримає на плечах дівчинку.

Із витягу з реєстру платників єдиного податку Яготинського відділення Броварської ОДПІ вбачається, що ОСОБА_4 перебував на обліку як приватний підприємець та був зареєстрований по АДРЕСА_2 .

Із повідомлення Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи вбачається, що згідно журналу реєстрації трупів в судово-медичному морзі тіло ОСОБА_4 отримала ОСОБА_1 .

Із повідомлення військової частини НОМЕР_8 від 11.05.2023 вбачається, що про факт смерті військовослужбовця ОСОБА_4 , було повідомлено керівника ІНФОРМАЦІЯ_15 .

Також судом досліджені докази надані стороною відповідачів.

Із рахунку №110 від 10 квітня 2022 року вбачається, що ОСОБА_2 оплатила приготування поминального обіду в сумі 10000 грн.

Із світлин доданих до справи представником відповідачки вбачається, що ОСОБА_4 споруджено пам`ятник на кладовищі в м. Яготині Київської області, вартість облаштування складає 97 400 грн.

За клопотанням сторони позивача допитані наступні свідки.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 повідомила, що ОСОБА_4 знала багато років, він проживав разом із її матір`ю ОСОБА_1 однією сім`єю, вели спільне господарство. Зазначила, що її мати з ОСОБА_4 також планували одружитися, однак не одружилися. Він був хрещеним батьком доньки свідка ( ОСОБА_16 ), яка часто приїздила до них в м. Яготин, де останні проживали разом. Зазначила, що до 2014 року ОСОБА_4 постійно проживав з її матір`ю ОСОБА_1 . Потім він пішов служити в АТО і його по пів року не було вдома, коли був на ротації то приїжджав до ОСОБА_1 де вони разом проживали. Повідомила, що ОСОБА_4 зареєструвався в м. Яготин, щоб стати на облік у військоматі, а також ще пізніше він отримав тут земельну ділянку. Також зазначила, що інколи ОСОБА_4 їздив в м. Дніпро, оскільки в нього там проживали родичі. З його рідних свідок знає сестру ОСОБА_2 та брата ОСОБА_3 , але вони майже не спілкувалися і бачилися декілька разів. Зазначила, що під час останньої розмови з ОСОБА_4 , це було на початку війни, їх телефонна розмова обірвалася і він більше не виходив на зв`язок. Потім вони його певний час розшукували з надією, що він живий та можливо поранений, але потім дізналися, що він загинув. ОСОБА_4 із моргу забирала свідок та її мати ОСОБА_1 , ще були його родичі. Організацією його поховання в м. Яготин займалася вона разом із матір`ю. Також повідомила, що ОСОБА_4 з її чоловіком їздили кувати автомобіль в м. Дніпро.

Допитана в присутності законного представника матері ОСОБА_15 неповнолітня ОСОБА_16 , в якості свідка, яка надала суду пояснення, що ОСОБА_4 знала з самого дитинства. Приїздила до них в м. Яготин на вихідні та канікули. Бабуся проживала разом із ОСОБА_4 в одному будинку. У них були відносини, як у родини, вони готували разом і на всіх. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 також приїздили до неї з мамою додому. Про його іншу родину ніколи нічого не говорив. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проводили вільний час вдома. Вони разом робили покупки. Повідомила, що ОСОБА_2 це сестра хрещеного і вона її вперше побачила на похованні. Про те, що у ОСОБА_4 є брат їй відомо, але вперше побачила його в суді.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 повідомив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали разом як сім`я в м. Яготин, вели спільне господарство. Знає загиблого з 2019 року як вітчима дружини. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 часто приїздили до нього з дружиною додому погостювати. Також зазначив, що свідок із Безсмертним їздили разом в м. Дніпро за автомобілем. Коли перебували в м. Дніпро то там була якась знайома ОСОБА_4 на ім`я Ліка, яка допомагала з купівлею автомобіля. Повідомив, що коли забирали тіло ОСОБА_4 з моргу свідок ходив на впізнання, а оформленням документів займалася ОСОБА_1 , якій видали потім тіло загиблого. Зазначив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 бачив тільки на похованні, але знав, що у загиблого є брат і сестра.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 повідомила, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 проживали разом неподалік від неї. Познайомилася з ними років 10 назад. Зазначила, що спілкувалися родинами, ходили один до одного додому. Також повідомила, що до них приїжджала онука ОСОБА_19 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 повідомив, що познайомився з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 років 15 назад. Вони проживали як сім`я і він допомагав робити ремонт в будинку. Також до них приїжджала онука на канікули. Зазначив, що востаннє бачив ОСОБА_4 в лютому 2022 року на вокзалі з формою. Тіло Безсмертного їздили забирати ОСОБА_1 та її донька. Похованням також займалася ОСОБА_1 . Зазначив, що сестру ОСОБА_2 бачив, а ОСОБА_3 не знає. Повідомив, що ОСОБА_4 купував автомобіль, також знає що останній отримував земельну ділянку. ОСОБА_4 постійно проживав в АДРЕСА_2 , також їздив в АТО, та на ротації повертався в ОСОБА_21 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 повідомила, що ОСОБА_4 знає з 2009 року, вона з ним познайомилася у ОСОБА_23 , а в подальшому похрестила з ним дівчинку у ОСОБА_24 та ОСОБА_1 проживали разом в м. Яготин як чоловік та дружина. Зазначила, що їй не відомо чи ОСОБА_4 десь ще проживав в іншому місці. Будинок в м. Яготині належав ОСОБА_1 та вони з ОСОБА_4 там робили ремонт, але чи завершили їй не відомо. Із ОСОБА_4 та ОСОБА_1 бачились у ОСОБА_25 . Про загибель ОСОБА_4 вона дізналася від ОСОБА_26 . Похованням займалася ОСОБА_1 . Зазначила, що на похованні також бачила ОСОБА_2 . Чи був брат ОСОБА_3 їй не відомо. Також їй відомо, що ОСОБА_4 із ОСОБА_1 придбали автомобіль, на які остання давала якісь кошти.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_27 повідомила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 знає приблизно років 15. Вони проживали разом як чоловік та дружина, вели спільне господарство, чи були одружені офіційно їй не відомо. Зазначила, що ОСОБА_1 працює в м. Києві в квітковому магазині, в основному проживає в м. Києві та кожен тиждень приїжджає в м. Яготин, а буває, що зранку їздить з ОСОБА_21 на Київ. Свідок із загиблим ОСОБА_4 були кумами. Зазначила, що сестру і брата ОСОБА_4 не бачила, лише чула за них від загиблого, але він з ними не спілкувався. Про загибель ОСОБА_4 дізналася від ОСОБА_1 в березні чи в кінці лютого, точно не пам`ятає.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 повідомив, що з ОСОБА_4 познайомився у 2002 році в Києві на ринку "Юність". Коли ОСОБА_4 познайомив свідка з ОСОБА_1 , то представив її як свою дружину. Спілкувався з загиблим до початку війни, був у нього вдома в м. Яготин, ОСОБА_1 теж там була. Вони проживали як сім`я, робили ремонт в будинку. Також свідку відомо, що ОСОБА_4 придбав автомобіль. Про стосунки з іншою жінкою свідку не відомо. Чи були ОСОБА_4 з ОСОБА_1 офіційно одружені, свідку невідомо. Також зазначив, що в нього із ОСОБА_4 була якась розмова з приводу земельної ділянки, але про що говорили, не пам`ятає. Також йому відомо, що у загиблого є сестра, але відносини в них добрі.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_29 повідомила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в 2007 року купили будинок поряд. Вони проживали як чоловік та дружина, вели спільне господарство. Також зазначила, що в будинку проживали донька та син ОСОБА_1 , ОСОБА_4 відносився до них як батько. Також повідомила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мали спільний бізнес в м. Києві (квітковий магазин).

За клопотанням сторони відповідачів допитані наступні свідки.

Допитана як свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що вона проживає в Полтавській області, Лубенський район, с. Теплівка, працює в м. Київ. ОСОБА_4 був її рідним братом. Зазначила, що з ОСОБА_1 познайомилася коли вона працювала із ОСОБА_4 в м. Києві в квітковому магазині, знає її приблизно років 15-16. Зазначила, що можливо на початку знайомства між братом і ОСОБА_1 і були якісь відносини, але він ніколи не представляв її як дружину. Повідомила, що брат ОСОБА_4 в 2014 році пішов в АТО, та до початку війни він майже кожен рік їздив в АТО та перебував там. Брат хотів отримати земельну ділянку як учасник АТО, але в Полтавській області вільних ділянок не було і тому він знявся з реєстрації в с. Теплівка Полтавської області та зареєструвався в АДРЕСА_2 . В подальшому він отримав земельну ділянку в м. Яготин за місцем реєстрації як учасник АТО. До реєстрації м. Яготин, брат проживав і м. Києві, і в неї, і в м. Яготин у ОСОБА_1 . Чому брат зареєструвався в ОСОБА_1 він їй не повідомляв, можливо орендував. Зазначила, що вона приїжджала до нього в м. Яготин, але будинок в якому він проживав був більш схожий на "парубоцький", було брудно та йшли ремонтні роботи. Коли приїздила до нього, довго не була і ОСОБА_1 бачила там лише один раз. Також повідомила, що за життя в нього офіційних стосунків не було. Зі слів брата ОСОБА_4 він у 2020 році мав стосунки з жінкою ОСОБА_30 , яка проживала в м. Дніпро та періодично жив у неї і повідомляв, що мав намір переїхати до неї. Він познайомив її та матір з нею по телефону. ОСОБА_31 йому також допомогла придбати автомобіль в м. Дніпро, який оформила на нього, але без його присутності. Повідомила, що останній раз брата бачила 23.02.2022 року і коли розпочалася війна, то він відразу пішов до військомату. ОСОБА_4 зателефонував їй 13.03.2022 року і сказав щоб вона забирала доньку та їхала на західну Україну. Потім, приблизно 3-4 дні з ним не було зв`язку і вона відразу поїхала в м. Яготин до військомату, щоб отримати хоч якусь інформацію про брата. Проте ніякої інформації не отримала та звернулася до двоюрідного брата ОСОБА_32 , щоб допоміг розшукати ОСОБА_4 . Потім через деякий час їй повідомили, що брат може перебувати ранений в лікарнях м. Вишгород. Вона зателефонувала ОСОБА_1 та попросила поїхати в м. Вишгород, щоб переконатись, що там був ОСОБА_4 , але вона відповіла, що "ми ніхто, повинні їхати або ви або Сірьожа, бо ви брат і сестра". Та пізніше, приблизно 8-9 квітня, їй зателефонувала психолог 72 бригади та повідомила, що брат ОСОБА_4 загинув. Далі коли брат вже був у морзі в м. Києві, туди приїжджала її донька ОСОБА_33 , брат ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . По документам тіло брата видали ОСОБА_1 , тому що вона представилась його дружиною. Поховання відбувалося в м. Яготин, оскільки ОСОБА_4 звідти призивався та Яготинська громада допомагала в організації поховання.

Допитаний як свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що він є рідним братом загиблого ОСОБА_4 . Зазначив, що з ОСОБА_1 познайомився 10 років назад, коли вона працювала з братом ОСОБА_4 в квітковому магазині. Подробиць особистого життя брат ніколи не розповідав йому, але йому відомо, що відносини з жінками у нього було багато. В 2014 році ОСОБА_4 пішов в АТО, повертався на короткий строк та знов йшов туди. Часто не бачилися з ним, але зідзвонювалися. Постійного місця проживання в нього не було. Жив то в м. Києві, то в ОСОБА_21 , то в с. Теплівка. Потім він вирішив отримати земельну ділянку, але оскільки в Полтавській області не було можливості, то він зареєструвався в м. Яготин, та в подальшому отримав земельну ділянку. Повідомив, що в м. Яготин бував тільки коли завозив брата де останній проживав. В будинок не заходив, був лише на подвір`ї. Коли заїжджав до брата в м. Яготин, то ОСОБА_1 не бачив. Зазначив, що про автомобіль дізнався коли брат вже придбав його в м. Дніпро. ОСОБА_4 останні два роки періодично проживав із жінкою Ніною Дудко в м. Дніпро і вона допомогла брату придбати цей автомобіль. Про цю жінку він дізнався від сестри та матері, знає, що вона повинна була приїхати до них познайомитись. Про загибель брата дізнався від двоюрідного брата ОСОБА_32 , в період коли виїжджав з окупації. Відразу поїхав у морг, де було тіло загиблого брата. Також туди приїхала донька сестри ОСОБА_33 , ОСОБА_1 з донькою та ще був хтось. Чому по документах забирала тіло брата ОСОБА_1 він не знає. Поховання відбувалося в м. Яготин, оскільки ОСОБА_1 повідомила, що громада допомагатиме в організації поховання. Також зазначив, що він давав кошти на організацію поховання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_34 повідомив, що ОСОБА_4 давно. Вони також були разом в АТО. Зазначив, що він приїжджав до ОСОБА_4 додому в м. Яготин більше 10 разів. Будинок в ОСОБА_21 , в якому він жив, був старий, там проводились ремонтні роботи. ОСОБА_4 говорив йому, що він тут "квартирант". ОСОБА_1 в будинку не бачив. Також зазначив, що це саме він йому запропонував переїхати в м. Яготин, щоб отримати земельну ділянку. Коли саме він переїхав в м. Яготин йому не відомо. Зазначив, що ОСОБА_4 розповідав йому про жінку з м. Дніпро, що він мав намір одружитися з нею. Відомо, що ОСОБА_4 також придбав автомобіль в м. Дніпро. Зазначив, що після 2019 року зі слів загиблого, останній переїхав в м. Дніпро та проживав там майже до війни. Чи їздив ОСОБА_4 в м. Яготин йому не відомо. Про загибель ОСОБА_4 він дізнався від сестри ОСОБА_2 . Зі слів ОСОБА_2 , на впізнанні була вона і брат. Чому поховання ОСОБА_4 проходило в м. Яготин точно сказати не може, можливо тому що він був тут зареєстрований і військомат допомагав в похованні. Зазначив, що ОСОБА_1 бачив на фото і на похованні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_35 повідомив, що ОСОБА_4 його знайомий. Із розмови із загиблим йому відомо, що останній проживав і в м. Яготин, і в м. Дніпро, і в м. Києві, також їздив в Теплівку. Зазначив, що з розмови останній час загиблий проживав в м. Дніпро. Також повідомив, що у 2017-2018 роках декілька разів завозив ОСОБА_4 в м. Яготин, він вирішував щось стосовно земельної ділянки. Чим займався загиблий точно сказати не може, у м. Дніпро ніби був якийсь притулок для собак. А в м. Києві квітковий магазин.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_36 повідомила, що познайомилася із ОСОБА_4 у 2015 році, коли він приїжджав з побратимами на поховання її двоюрідного брата. Бачилася із ОСОБА_4 дуже рідко, інколи зідзвонювалися. Зазначила, що він мав відносини з багатьма жінками, але дружини в нього ніколи не було. Також відомо, що у ОСОБА_4 в м. Дніпро в нього була співмешканка. Також чула про цю співмешканку і від побратимів. Також зазначила, що їздила з побратимами брата в м. Дніпро на поховання ще одного побратима, то ОСОБА_4 з Лікою ( ОСОБА_37 ) були разом на проводах. Знає те, що вони проживали разом, разом автомобіль якийсь купували. Вона не знайома особисто з Лікою, лише чула від ОСОБА_4 про неї. За ОСОБА_1 ніколи не чула і про те що вони були в стосунках із загиблим теж. Відомо, що в м. Яготин він проживав сам, будинок був як "дача". Також зазначила, що в нього була квартира та квітковий магазин в м. Києві. Про ОСОБА_1 почула вже після смерті ОСОБА_4 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_38 повідомила, що в кінці травня 2019 року вона їздила в Бахмутівському напрямку і в с. Невільське вона познайомилася із ОСОБА_4 , оскільки вона займається волонтерством. У вересні 2020 року у ОСОБА_4 закінчився контракт і він приїхав жити до неї. Але він щомісяця від`їжджав на 3-4 дні, оскільки йому потрібно було за місцем реєстрації стати на облік і відмічатися. Зареєстрований він був в м. Яготин у своє знайомої, з якою працював. Вона запитувала в ОСОБА_4 за ОСОБА_1 , але він говорив, що це його співробітниця. Також знає, що він був хрещеним батьком дівчинки на ім`я ОСОБА_19 , це онука ОСОБА_1 . Свідок навіть спілкувалася з нею по телефону і разом із ОСОБА_4 купувала їй подарунки. Зазначила, що ОСОБА_4 познайомив її з матір`ю та сестрою по телефону. Повідомила, що коли проживала з ОСОБА_4 вони спільно купували речі в квартиру. Також зазначила, що ОСОБА_4 разом купували автомобіль за його кошти у її знайомого. Але оформленням автомобіля займалася вона сама, ОСОБА_4 тоді не було в м. Дніпро.

Надаючи оцінку доводам сторін, поданим сторонами письмовим доказам, показам свідків, суд виходить із наступного.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Згідно з частинами першою, другою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини першої статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказування не можуть ґрунтуватись на припущеннях.

Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин, оскільки самі по собі, наприклад, факти перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки або спільна присутність їх на святах, або пересилання коштів, або періодичний спільний відпочинок, або проживання за однією адресою, факт реєстрації за такою адресою при відсутності інших наведених вище ознак не можуть свідчити, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Наведені правові висновки суду повністю узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц, постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 127/11013/17, від 16 січня 2019 року у справі № 343/1821/16-ц, від 27 лютого 2019 року у справі № 522/25049/16-ц, від 27 березня 2019 року у справі № 354/693/17-ц, від 17 квітня 2019 року у справі № 490/6060/15-ц, від 15 серпня 2019 року у справі № 588/350/15, від 23 вересня 2019 року у справі № 279/2014/15-ц, від 10 жовтня 2019 року у справі № 748/897/18, від 11 грудня 2019 року у справі № 712/14547/16-ц, від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17, від 18 грудня 2019 року в справі № 761/3325/17-ц, від 24 січня 2020 року у справі № 490/10757/16-ц, від 09 листопада 2020 року у справі № 757/8786/15-ц та від 03 листопада 2022 року у справі № 361/4744/19.

Належними і допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16.

В контексті визначення можливих доказів, їх оцінки як достатніх слід також зазначити, що згідно з усталеною судовою практикою самі лише показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу (постанова Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 466/3769/16-ц).

Вирішуючи заявлену в межах цієї справи позовну вимогу про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 та загиблого ОСОБА_4 як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 2007 року по 15 березня 2022 року, суд дійшов висновку про відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження доводів позивачки, а також про недостатність доказів для встановлення цього факту.

Суд враховує, що сам собою факт перебування у близьких стосунках чоловіка та жінки без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між ними склалися та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанова Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 490/4949/17 (провадження № 61-46210св18).

Суд враховує, що факт реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами саме подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю (постанова Верховного Суду від 05.02.2020 року у справі № 712/7830/16-ц).

Суд враховує, що принцип змагальності у цивільному процесі забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів.

На підставі оцінених письмових доказів, поданих сторонами, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу задоволенню не підлягають, оскільки факту спільного постійного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами саме подружніх взаємних прав та обов`язків, а також інших письмових доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних саме подружжю, не надано.

Показання свідків, за відсутності сукупності належних та допустимих письмових доказів, суд вважає неналежними, оскільки вони не підтверджують вказаних ознак, властивих для проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Оцінюючи наданні позивачем докази, суд зазначає, що до позовної заяви позивачкою долучено лише дві фотографії, на яких вона перебуває із загиблим ОСОБА_4 (на одній сидять на певній відстані за великим столом, накритим на значну кількість гостей, яких на фото не вбачається; на іншій тримає торт, а загиблий стоїть на відстані, одягнутий у верхній одяг). Із інших доданих пізніше фотографій вбачається святкування за стоолом за участю ОСОБА_4 (2 фото однієї події), допомога з переїздом за участю загиблого (2 фото однієї події), а також із однотипних фотографій (7 фото від 28.08.2015) вбачається, що ОСОБА_4 тримає на плечах дівчинку. Зазначені фотографії, а також сама по собі незначна їх кількість, не доводять факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу протягом вочевидь значного, стверджуваного позивачкою, періоду.

Відповідь КНП "Яготинський центр первинної медико-санітарної допомоги" доводить те, що загиблий звертався до медичної установи за місцем своєї реєстрації, факт якої визнається сторонами, однак за відсутності інших наведених вище ознак не свідчить, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Відповідь з Яготинського відділу центру зайнятості підтверджує тільки те, що ОСОБА_4 перебував на обліку в Яготинському центрі зайнятості як безробітний за місцем реєстрації з листопада 2019 року до червень 2021 року (біля півтора року) та не є належним доказом, що між чоловіком та жінкою склались та мали місце усталені відносини, притаманні подружжю.

Виписка з ЄДР про реєстрацію ОСОБА_4 фізичною особою - підприємцем підтверджує тільки те, що він здійснював (чи планував здійснювати) підприємницьку діяльність з березня 2017 року по жовтень 2017 року. Суд також враховує, що така реєстрація прямо пов`язана із реєстрацією проживання особи.

Довідка про місце реєстрації, виписка з домової книги - підтверджують той факт, що ОСОБА_4 дійсно був зареєстрований в Яготині по АДРЕСА_2 і періодично там проживав, але не доводять його проживання з позивачкою однією сім`єю.

Акт обстеження, складений депутатом Яготинської міської ради ОСОБА_5 не є ні належним, ні допустимим доказом, оскільки повністю ґрунтується на показах свідків, які не були допитані судом, та складений через кілька місяців після загибелі ОСОБА_4

Довіреність на право розпорядження транспортним засобом свідчить про виникнення між сторонами цивільно-правових відносин представництва для представництва перед третіми особами.

Наведені письмові докази доводять, що ОСОБА_4 дійсно був зареєстрований в АДРЕСА_2 , і періодично (не постійно) там проживав, однак вони як окремо, так й у своїй сукупності не доводять факт спільного проживання однією сім`єю протягом п`ятнадцяти років.

Також суд враховує, що за відсутності інших доказів протилежного, твердження сторони відповідача про те, що ОСОБА_4 був зареєстрований за місцем реєстрації позивачки після отримання статусу учасника бойових дій (АТО), який дає право на пільги по сплаті комунальних послуг, а також про те, що основною і першочерговою причиною реєстрації ОСОБА_4 в Яготині була можливість отримання ним земельних ділянок (які були ним отримані), залишились не спростовані стороною позивача, натомість вони підтверджені свідками ОСОБА_34 , ОСОБА_39 .

Долучені до позовної заяви копії платіжних доручень підтверджують перерахування незначних сум грошових коштів позивачем на банківську картку ОСОБА_4 протягом незначного періоду та лише з вересня 2016 року по грудень 2017 року (тобто останній платіж проведений більш ніж за чотири роки до його загибелі).

Надаючи оцінку лікарському свідоцтву про смерть загиблого, суд враховує, що у відповідності до п. 2.1 Розділу 2 Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України від 08.08.2006 № 545, перший примірник лікарського свідоцтва про смерть видається як родичам померлого, так й іншим особам, які зобов`язалися поховати померлого.

При цьому, відповідно до витребуваних судом із ІНФОРМАЦІЯ_16 письмових доказів із особової справи ОСОБА_4 (копій автобіографії, характеристики, довідок про сімейно-майнове становище від 24.07.2017 та від 07.05.2018, аркушу вивчення особистих якостей кандидата ОСОБА_4 , наказу командира в/ч НОМЕР_8 від 27.04.2022, облікової картки ОСОБА_4 тощо) останні не містять жодної згадки про позивачку (дружину, члена сім`ї), а також будь-яку інформацію про позивачку (як цивільну дружину, іншу близьку особу), яку необхідно сповістити у разі поранення чи загибелі військовослужбовця.

Суд також звертає особливу увагу на те, що позивачкою не подано будь-яких доказів на підтвердження витрат на утримання житлового будинку по АДРЕСА_2 . Відсутні й будь-які докази проведення за п`ятнадцять років спільного відпочинку, дозвілля.

Суд також враховує, що відповідно до наданих стороною відповідача доказів, на спростування позиції сторони позивача, останні підтверджують витрати відповідача-1 на організацію поминального обіду, а також витрати на спорудження на Яготинському кладовищі пам`ятника загиблому брату.

Суд також враховує, що покази свідків сторони позивача та сторони відповідача щодо проживання/непроживання позивачки однією сім`єю із загиблим ОСОБА_4 є фактично взаємовиключними.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка ( ОСОБА_4 ) та жінки ( ОСОБА_1 ) без реєстрації шлюбу, оскільки в даному випадку відсутні у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, оскільки їх спільне проживання не носило постійний характер, факт ведення спільного господарства позивачем не доведений, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, позивачем також не доведений, а отже відсутні підстави вважати, що між сторонами склалися та мали місце протягом заявленого позивачкою періоду часу усталені відносини, які притаманні саме подружжю, що вони саме так себе сприймали та піклувалися один про одного. Позивачкою не доведено й наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновків, що позивачкою доведено лише факт періодичного проживання, яке не носило постійний характер, між нею та загиблим склалися та деякий час існували певні близькі відносини, які в подальшому набули ознак родинних (суд враховує також, що загиблий є хрещеним онуки позивачки), однак відсутні підстави вважати їх такими, що притаманні саме подружжю, що вони обоє вважали себе чоловіком та дружиною.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог в частині встановлення спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2007 року по 15 березня 2022 року.

Щодо вимог в частині визнання автомобіля спільною сумісною власністю позивачки та загиблого ОСОБА_4 , визнання права власності на 1/2 його частину, а також 1/2 частину земельної ділянки площею, суд виходить з наступного.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 ЦК України).

Тлумачення статті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Норми статті 60 СК України визначають презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17-ц, провадження № 14-325цс18. Вказана позиція є сталою у практиці Верховного Суду.

Суд також враховує, що в силу п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України загиблий одержав земельну ділянку внаслідок приватизації відповідно до рішення Яготинської міської ради від 17 вересня 2019 року №2128-54-VII, а спільне проживання відповідно до ст. 1264 ЦК України однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриті спадщини є недоведеним.

За відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відсутні і підстави, передбачені статтею 74 СК України, вважати майно таким, що належить на праві спільної сумісної власності сторонам, як жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою.

Установивши, що позивачка не довела факту проживання із загиблим ОСОБА_4 однієї сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 2007 року по 15 березня 2022 року, суд дійшов висновку про відмову в позові в цій частині, тому що позивачка не довела поширення на спірне майно правового режиму спільного сумісного майна.

В силу ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивачку.

Керуючись ст. ст. 258-259, 265, 268, 273, 354-355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 ; ОСОБА_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_11 .

Третя особа: Міністерство оборони України, адреса: просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, .

Повний текст рішення підписаний 06.06.2024.

Суддя М. М. Нарольський