Справа № 761/8201/24
Провадження № 2/761/6006/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м.Києва Савицький О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

01.03.2024 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, у якому просить зобов`язати відповідача повернути їй стягнуті за виконавчим написом грошові кошти у сумі 11122,74 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.12.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 75961, про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у сумі 15130,00 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. було відкрито виконавче провадження та вчинялись виконавчі дії з метою його примусового виконання. Рішенням Новоград-Волинського міськрайнного суду Житомирської області від 28.08.2023 р. у справі № 285/4281/23, яке набрало законної сили, виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин, позивач вважає, що відповідач стягнуті за виконавчим написом грошові кошти набув безпідставно, а тому звернулась до суду з даним позовом для захисту своїх порушених прав.

Ухвалою від 21.03.2024 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів відповідачем отримано, про що свідчить квитанція про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС та довідка про доставку електронного листа до електронного кабінету підсистеми «Електронний суд».

Разом з тим, у встановлений в ухвалі строк відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 22.12.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 75961, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у сумі 15130,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького П.В. перебувало виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання вказаного виконавчого напису.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайнного суду Житомирської області від 28.08.2023 р. у справі № 285/4281/23, яке набрало законної сили, виконавчий напис № 75961 від 22.12.2021 р., визнано таким, що не підлягає виконанню.

09.10.2023 р. приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з підстави, передбаченої п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку з визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач на підтвердження стягнутої з неї на користь відповідача заборгованості у виконавчому провадженні надає квитанції від 17.07.2023 р. та від 18.07.2023 р., згідно яких вона перерахувала приватному виконавцю в рахунок погашення заборгованості 5286,96 грн. та 5835,78 грн., а всього 11122,74 грн.

Однак, як вбачається з листа приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького П.В. від 28.11.2023 р. № 60790, за виконавчим провадженням № НОМЕР_1 всього стягнуто 13059,94 грн., з яких:

400,00 грн. - перераховано на компенсацію витрат виконавчого провадження;

300,00 грн. - перераховано на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» як повернення авансованого внеску на здійснення витрат у виконавчому провадженні;

9538,99 грн. - перераховано на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в рахунок погашення заборгованості;

953,90 грн. - стягнуто як основну винагороду приватного виконавця;

1867,05 грн. - повернуто на рахунок боржника у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Отже з наданих стороною позивача доказів судом встановлено, що у рамках виконавчого провадження під час примусового виконання виконавчого напису, який в судовому порядку визнано таким, що не підлягає виконанню, з позивача на користь відповідача фактично стягнуто тільки 9838,99 грн., а решта стягнутих з позивача грошових коштів є компенсацією витрат виконавчого провадження та основною винагородою приватного виконавця, які відповідачу не перераховувались.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.

Враховуючи, що відпали правові підстави для набуття ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» примусово стягнутих з ОСОБА_1 за виконавчим написом грошових коштів у сумі 9838,99 грн., яка підтверджується матеріалами справи, оскільки цей виконавчий напис в судовому порядку визнано таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а тому вважає за необхідне зобов`язати ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» повернути ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 9838,99 грн.

Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати у сумі 3711,20 грн., з яких: 1211,20 грн. - витрати по сплаті судового збору; 2500,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - задовольнити частково.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» повернути ОСОБА_1 грошові кошти стягнуті за виконавчим написом в сумі 9838 (дев`ять тисяч вісімсот тридцять вісім) грн. 99 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 3711 (три тисячі сімсот одинадцять) грн. 20 коп., з яких: 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. - витрати по сплаті судового збору; 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. - витрати на професійну правничу допомогу.

В решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: