Справа № 697/2687/23
Провадження № 2-о/697/1/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Колісник Л.О.

за участю секретаря судового засідання Десятник О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Канів, Черкаської область в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області із заявою, в якій просить встановити факт батьківства, а саме того, що ОСОБА_5 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час бойових дій для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в районі населеного пункту Вугледар Донецької області щодо її сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого і проживаючого в с. Козарівка, Черкаського району, Черкаської області, громадянина України та зобов`язати Канівський відділ ДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області внести зміни до актового запису про народження.

В обґрунтування заяви посилається на те, що під час навчання у Корсунь-Шевченківському педагогічному училищі у 2006 році вона познайомилася з ОСОБА_5 . Стали дружити, зустрічатися, покохали один одного. З 2007 року стали сумісно проживати. У 2008 році після закінчення педучилища, поїхала працювати в школу в с. Козарівку, Канівського району, Черкаської області. ОСОБА_7 залишився проживати у м. Корсунь-Шевченківському. Зустрічалися по вихідних та святах, передзвонювалися. Влітку 2009 року вона переїхала до Корсунь-Шевченківського. Вони з ОСОБА_7 стали проживати в будинку його батьків: ОСОБА_2 та ОСОБА_8 . Тоді ж заявник і завагітніла. Декретну відпустку проводила там же. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Життя проходило як у звичайній сім`ї. у квітні 2010 року, з різних побутових причин, їх сім`я розпалась. А тому вона поїхала проживати до своїх батьків: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в с. Козарівку, Канівського району, Черкаської області. Житловий будинок батьків, в якому вона проживала, знаходиться на АДРЕСА_1 , реєстраційний номер будинку до цього часу не визначено. ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила сина. Відповідно до вимог сімейного законодавства заявник дала сину свої прізвище від народження ОСОБА_11 , назвала ОСОБА_12 , а по-батькові зареєструвала його ОСОБА_13 , по імені його батька ОСОБА_14 , відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, якою передбачено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у рішення, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по-батькові народженої дитини записуються за її вказівкою. Запис про батька дитини проведено за її вказівкою.

ОСОБА_5 дізнався про народження їх дитини від її однокурсниці ОСОБА_15 . Він зателефонував заявнику, привітав із сином. Потім, протягом півроку після народження дитини, він кілька разів телефонував їй але не пропонував примиритись. Вона також не піднімала це питання. Після цього стосунки між ними втратились.

13 років з ОСОБА_16 та його батьками вона не бачилась, не спілкувалась, не передзвонювалась. Як проходило його життя не знає. Зараз їй відомо, що після них з сином у нього була друга сім`я. Від спільного проживання з іншою жінкою у них народився син 2014 року народження, якому він дав своє прізвище ОСОБА_17 , назвав ОСОБА_18 , по-батькові ОСОБА_13 . Більше з життя ОСОБА_7 їй нічого невідомо. Про те, що ОСОБА_7 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час військових дій, їй стало відомо з мобільної переписки з ОСОБА_15 , яка і повідомила їй про загибель ОСОБА_7 . Після цього вона вийшла на сайт Корсунь-Шевченківської міської ради, де побачила повідомлення про загибель ОСОБА_14 . У день поховання ОСОБА_7 вона не змогла прибути до м. Корсунь-Шевченківський, а приїхала на кладовище наступного дня, поклала квіти і поїхала додому. На кладовищі у цей час ще нікого не було, а тому вона нікого не бачила. З його батьками зустрілася в наступний її приїзд, після 20.05.2023. на прохання батьків ОСОБА_7 вона приїхала до них з сином ОСОБА_19 . Батьки визнали його як внука, були дуже схвильовані, оскільки ОСОБА_20 дуже схожий на свого батька ОСОБА_14 . Між ними встановилися добрі стосунки. Тим більше син ОСОБА_7 з другої сім`ї, ОСОБА_4 , хоче мати рідного брата, а тому для вирішення питання про те, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_6 , зі згоди батьків ОСОБА_7 , для захисту прав їх спільного з ОСОБА_7 сина, вона вирішила звернутися до суду.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує та просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, надали до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, щодо прийняття рішення покладаються на розсуд суду.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка дія також як законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, заяву ОСОБА_1 підтримують та просять її задовольнити.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 27.05.2010, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Козарівка, Канівського району, Черкаської області народився ОСОБА_6 . Батьком дитини зазначено ОСОБА_21 , матір`ю ОСОБА_1 , про що 10.05.2010 виконавчим комітетом Козарівської сільської ради Канівського району Черкаської області зроблено актовий запис за № 2 (а.с.25).

Як встановлено з актового запису про народження № 2 від 27.05.2010, відомості про батька ОСОБА_6 були записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (заява матері).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 22.03.2023 було складено відповідний актовий запис № 105.

Відповідно до змісту ч.1, ч.2 ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Відповідно до ст.130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006, №3 роз`яснено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання батьківства.

Пунктом 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення факту визнання батьківства щодо дитини розглядаються судом у випадках, коли померла особа визнавала себе батьком дитини до цієї дати. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини.

В третьому абзаці п.13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

В ході розгляду справи встановлено, що у період народження ОСОБА_6 заявниця та ОСОБА_5 проживали разом. Судом також оглянуто фотокартки, на яких зображені померлий ОСОБА_5 разом з заявником.

Згідно висновку експерта №40249 від 13.11.2023 складеного Медико-генетичним центром «Мама Папа» ймовірність того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є біологічними дідусем та біологічною бабусею дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рамках проведеного дослідження, складає 99,99994%.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_5 .

Оцінюючи зібрані докази по справі в їх сукупності суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 дійсно є батьком ОСОБА_6 , у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення

Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки це відповідатиме інтересам дитини та дасть змогу їй юридично закріпити відомості про батька дитини.

Згідно зі статтею 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.7ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі наведеного, керуючись ст.10,11,60,213-215,259 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 ОСОБА_3 , про встановлення факту батьківства задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вугледар Донецької області є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Канівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису про народження № 2, складеного виконавчим комітетом Козарівської сільської ради Канівського району Черкаської області 27.05.2010 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: внести відомості про батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Корсунь-Шевченківський, Черкаської області, Україна, громадянина України.

У відомостях про дитину прізвище « ОСОБА_11 » залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Головуючий Л . О . Колісник