Справа № 385/679/24
Провадження № 2/385/317/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2024 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Гришака А.М.,

з участю секретаря судового засідання Зеленко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Гайвороні Кіровоградської області справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» про захист прав споживача банківських послуг шляхом стягнення коштів за скасованим виконавчим написом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до ТОВ «Фінфорс» про захист прав споживача банківських послуг шляхом стягнення коштів за скасованим виконавчим написом.

Позов мотивований тим, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. на підставі виконавчого напису №7417 виданого 15.04.2020 року було відкрито виконавче провадження ВП №61944690 від 29.04.2020 року.

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19.01.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Фінфорс», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. про визнання виконавчого напису таким, що не піддягає виконанню - задоволено повністю.

Визнано виконавчий напис № 7417 від 15.04.2020 року, який посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., яким з позивача було безспірно стягнуто на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість в розмірі 10000 грн. 65 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду набрало законної сили 20.02.2024 року.

Згідно відповіді на заяву позивача вбачається, що під час примусового виконання виконавчого провадження АСВП № 61944690 по стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» по виконавчому напису № 7417 від 15.04.2020 року, який було посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. з боржника ОСОБА_1 стягнуто кошти в сумі 1129,79 грн., з них:

117,93 грн. - сума боргу за виконавчим документом, яка перерахована на рахунок стягувача - ТОВ «Фінфорс»;

1000,00 грн. - витрати виконавчого провадження;

11,86 грн. - основна винагорода приватного виконавця.

Враховуючи, що підставою отримання відповідачем суми у розмірі 1117,93 грн. було стягнення з позивача на підставі виконавчого напису, який судовим рішенням був визнаний такими, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем згодом відпала.

З огляду на те, що відповідач отримав повну сум в розмірі 1117,93 грн., то саме ця сума повинна бути стягнути з нього як така, що утримується безпідставно.

З зв`язку з викладеним просить суд стягнути з ТОВ «Фінфорс» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти у розмірі 1117,93 грн. та судові витрати стягнути з відповідача на користь позивача.

Ухвалою судді від 06.05.2024 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження і призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву не подав.

Зважаючи на те, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв про причини неявки чи про відкладення, відзиву не подав, тому суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України розглянув справу за його відсутності.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Дорошкевич В.Л. на підставі виконавчого напису № 7417 від 15.04.2020 року, посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., було відкрито виконавче провадження ВП № 61944690 від 29.04.2020 року, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження 29.04.2020 року (а.с. 7).

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19.01.2024 року за № 385/2081/23 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано виконавчий напис № 7417 від 15.04.2020, який посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., яким з ОСОБА_1 було безспірно стягнуто на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованість в розмірі 10000,65 гривень таким, що не підлягає виконанню (а.с. 3-6).

Згідно копії листа приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. від 25.03.2024 року № 17025, в ході виконавчого провадження № 61944690 стягнуто грошові кошти в загальному розмірі 1129,79 грн., які перераховано у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», з яких: 117,93 грн. сума боргу за виконавчим документом, яка перерахована на рахунок стягувача ТОВ «Фінфорс»; 1000,00 грн. витрати виконавчого провадження; 11,86 грн. основна винагорода приватного виконавця (а.с. 9).

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Положеннями частини п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Враховуючи, що підставою отримання відповідачем суми у розмірі 10000 грн. 65 коп. було стягнення з позивача на підставі виконавчого напису, який судовим рішенням був визнаний такими, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем згодом відпала.

З огляду на те, що відповідач з суми 10000,65 грн. отримав лише 117,93 грн., то саме ця сума може бути стягнути з нього як така, що утримується безпідставно.

У випадку, якщо у позивача дійсно існує заборгованість перед відповідачем, така повинна бути погашена у інший спосіб, аніж шляхом утримання коштів, стягнутих у виконавчому провадженні 61944690.

Решту від стягнутої суми отримала приватний виконавець, а тому така різниця не може бути стягнута з відповідача.

Щодо судових витрат.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу понесених у суді позивачем підтверджується договором про надання правової допомоги від 18 листопада 2023 року № 68 та додатковою угодою до даного договору від 10.04.2024 року, розрахунком суми судових витрат від 10.04.2024 року, актом прийому наданих послуг до договору №68 від 18.11.2023 року про надання правничої допомоги, відповідно до яких розмір понесених позивачем витрат за надану правову допомогу складає 16654,00 грн.

Згідно з положеннями частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Врахувавши критерії реальності, розумності та співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи і виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) на підставі наданих стороною позивача доказів, суд дійшов висновку про зменшення витрат на правничу допомогу в суді з 16654,00 грн. до 4000 грн. Правова позиція по таким правовідносинам є сталою, практика численна, складністю справа не відрізняється.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, за подання позивачем до суду позовної заяви, у розмірі 127 грн. 66 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а позовні вимоги задоволені частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1212, 1213 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 12, 13, 19, 76-82, 89, 95, 141, 223, 247, 263, 265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» про захист прав споживача банківських послуг шляхом стягнення коштів за скасованим виконавчим написом задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) безпідставно стягнуті кошти у розмірі 117 (сто сімнадцять) гривень 93 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 4000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» () на користь держави судовий збір у розмірі 127,66 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.06.2024 року.

Суддя: А. М. ГРИШАК

Дата документу 03.06.2024