_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/5056/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2024 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Скриль Ю.А.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.Є.,

за участю:

представника позивачки адвоката Павлишина Ю.М.,

представника відповідача адвоката Єгорова О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача адвоката Єгорова О.С. про залишення позову без руху у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А. перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Київського районного суду м. Києва від 04.09.2024 відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні 04.12.2024 представник відповідача адвокат Єгоров О.С. заявив усне клопотання про залишення позовної заяви без руху, обґрунтовуючи тим, що в порушення вимог ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не вказані номер телефону, адреси електронної пошти та інформації про наявність або відсутність електронного кабінету в Електронному суді ЄСІТС позивачки, а також не долучено копію ордеру до примірника позовної заяви для відповідача.

Представник позивача адвокат Павлишин Ю.М., заперечував проти задоволення клопотання, надав суду пояснення, відповідно до яких зазначив, що дійсно не вказав номер телефону позивачки, про наявність електронної пошти у позивачки йому не відомо, позивачка не повідомила. Щодо не зазначення наявності або відсутності електронного кабінету в Електронному суді ЄСІТС, вказав, що оскільки позивачка у ньому не зареєстрована, то такі відомості ним у позовній заяві не зазначались, тобто незазначення у позовній заяві вказаного електронного кабінету у позовній заяві свідчить про його відсутність. Що стосується не долучення копії ордеру до примірника позовної заяви для відповідача, вказав, що вказаний документ не є доказом по справі, тому відсутній обов`язок у сторони позивача надавати копію для примірника пакету документів для відповідача.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали позову та дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Суд зауважує, що оцінку відповідності позовної заяви вимогам ст.ст. 175, 77 ЦПК України, надано суддею під час вирішення щодо відкриття провадження у справі.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина третя статті 13 ЦПК України).

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Україна, як учасниця Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 170/129/21 (провадження № 14-97цс22).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 лютого 2022 року у справі № 761/36873/18 зазначила, що справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є гарантією того, що учасник справи, незалежно від рівня фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, має можливість забезпечити захист своїх прав та інтересів.

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі "PerezdeRadaCavanilles v. Spain" (Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії) від 28 жовтня 1998 року).

Також ЄСПЛ було констатовано порушення державами статті 6 Конвенції з огляду на незабезпечення особі права на апеляцію, зокрема у справах Parol v. Poland (заява № 65379/13), Madzarovicandothers v. Montenegro(заяви № 54839/17 і 71093/17), Grosamv. TheCzechRepublic(заява № 19750/13) та Cotorav. Romania(заява № 30745/18).

Суд встановив, що 12.08.2024 до суду в інтересах позивачки ОСОБА_1 звернувся адвокат Павлишини Ю.М. з позовною заявою про розірвання шлюбу.

У позовній заяві вказано його прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, адреса, номер телефону, адреса електронного кабінету, та вказано що він представляє інтереси ОСОБА_1 . Також представником позивачки зазначені відомості стосовно неї: прізвище, ім`я, по батькові, адреса проживання (реєстрації), інформація щодо номеру телефону та адреси електронної пошти позивачки не зазначені. Також відносно неї чітко не вказано, чи наявний або відсутній у позивачки електронний кабінет. При цьому, згідно наданих представником позивачки пояснень, відсутність зазначення електронного кабінету свідчить про його відсутність, також на момент звернення до суду та проведення судового засідання у представника позивачки відсутня інформація про наявність електронної пошти у позивачки.

Позовна заява за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 175 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до частини першої статті 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Також позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 6 статті 14 ЦПК України передбачено, що в обов`язковому порядку мають реєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи.

Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Ураховуючи викладене, а також те, що позивачка обрала шлях захисту своїх прав через свого представника, яким від свого імені було подано позовну заяву до суду, при цьому передбачені вимогами ст. 175 ЦПК України ним були дотримані, суд вважає, що вказані представником відповідача недоліки належать до надмірного формалізму, як негативного оціночного поняття, яке означає безумовну вимогу дотримуватися процедур, визначених законодавством, у ситуації, за якої негативні наслідки поступаються принципу розумності (доцільності, раціональності).

Отже, ураховуючи викладене, суд, уникаючи надмірного формалізму при вирішенні питання про залишення позовної заяви без руху з метою ефективної реалізації права особи доступу до правосуддя, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст. 222, 258-261,353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Єгорова О.С. про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу без руху відмовити.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 06.12.2024.

Суддя Ю. А. Скриль