Справа № 486/2103/23
Провадження № 2/486/320/2024
03 травня 2024 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді - Савіна О.І.,
при секретарі - Салагорі С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
22.12.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову зазначає, що 17.10.2014 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований в відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом №292. Від шлюбу вони мають двох малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із нею. Спір щодо виховання дітей відсутній. З відповідачем спільне життя не склалося, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки, відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння. Спільного господарства вони не ведуть з 2021 року, проживають в окремих кімнатах. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, на момент звернення до суду немає. На примирення вона не згодна і тому вважає, що необхідно розірвати шлюб. Шлюб вони розривають вперше. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " ОСОБА_5 ", а також стягнути на її користь судові витрати.
В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, зазначила, що підтримує позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач причину неявки суду не повідомив про день місце та час розгляду справи сповіщений вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання, на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Судом встановлено, що відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
За такого суд вважає можливими ухвалити у справі заочне рішення.
Під час розгляду справи по суті судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 17.10.2014 року, що вбачається зі свідоцтва про шлюб виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом №292 (а.с. 7).
Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8, 9).
Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що шлюбне життя подружжя не склалося. Сторони припинили шлюбні відносини, у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, між ними втрачені всі фізичні та духовні зв`язки, відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, спільного господарства вони не ведуть з 2021 року, проживають в окремих кімнатах. Позивач на примирення вона не згодна та наполягає на розірванні шлюбу.
Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Відповідно до ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Позивач скористалася таким правом та наполягає на розірванні шлюбу, на примирення не згодна.
На підставі ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи позицію позивача, суд вважає, що подальше збереження сім`ї є недоцільним, а тому позов підлягає задоволенню.
Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем ОСОБА_5 , про що зазначила у позовній заяві.
У відповідності до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач понесла документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн., які у зв`язку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача на її користь (а.с. 10).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 105, 112-115 СК України, ст.ст. 4, 11-13, 76-78, 81, 89, 141, 263-265, 268, 280, 282, 284, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 17.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом №292.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище ОСОБА_5 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця: м.Южноукраїнськ Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки: с.Мар`ївка Доманівського району Миколаївської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , витрати зі сплати судового збору розміром 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 (шістдесят) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.І. Савін