ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/20/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кузнєцової О.А. (суддя - доповідач)

суддів: Радченка С.В.,

Склярської І.В.,

за участю секретаря: Добрової К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Токаленко Валентини Михайлівни, яка діє від імені ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 27 листопада 2023 року в справі за скаргою адвоката Токаленко Валентини Михайлівни, яка діє від імені ОСОБА_1 на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного регіонального управління юстиції (м. Одеса) з виконання виконавчого листа,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , яка діє від імені ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного регіонального управління юстиції (м. Одеса) Фєдосєєва С.М. щодо нарахування заборгованості по аліментах у виконавчому провадження № 3722929. Зобов`язати державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного регіонального управління юстиції (м. Одеса) здійснити перерахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні.

В обґрунтування скарги зазначено, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання їх дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2006 року і до повноліття дитини. На підставі вказаного рішення 24.03.2006 року було видано виконавчий лист № 2-2934/2006. Після розірвання шлюбу між ним та ОСОБА_3 , їй було залишено прізвище « ОСОБА_5 », проте відповідні відомості вона державному виконавцю не надала. Заборгованість боржником з аліментів ним повністю погашена, про що свідчать поштові перекази, чеки та розписки, написані ОСОБА_6 , проте не зважаючи на це державним виконавцем було складено розрахунок, відповідно до якого заборгованість зі сплати аліментів за період з квітня 2014 року по липень 2023 року становить 70 424,35 гривень, у зв`язку з чим для здійснення перерахунку заборгованості державному виконавцю були надані копії поштових переказів та розписок, проте після його проведення остання склала 68 100,75 гривень.

Вважає дії державного виконавця незаконними, оскільки виконавцем не були враховані квитанції за 2022-2023 роки, відповідно до яких аліменти ним сплачувались безпосередньо на ім?я доньки.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 листопада 2023 року в задоволенні скарги ОСОБА_2 , яка діє від імені ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням ОСОБА_2 , яка діє від імені ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі скаргу на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного регіонального управління юстиції (м. Одеса) з виконання виконавчого листа № 2-2934/2006 року (виконавче провадження № 3722929), посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 сплачував суми аліментів, які були йому визначені державним виконавцем, на рахунок виконавчої служби. Крім того, платежі за період березень-травень 2023 року були здійсненні від імені його співмешканки ОСОБА_7 . Звертає увагу, що грошові перекази відбувалися на банківську карту доньки, а не стягувачки, не містять відомостей про призначення платежу «аліменти», ці грошові перекази здійснені боржником з метою виконання на підставі рішення суду обов`язку з утримання дитини до досягнення нею повноліття, а тому існують правові підстави для зарахування цих грошових коштів в рахунок погашення заборгованості в межах виконавчого провадження № 3722929.

Учасники судового процесу не скористалися своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з частиною 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

В судовому засіданні адвокат Колесник Ю.В., який діє від імені ОСОБА_3 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 27 листопада 2023 року без змін.

Інші учасники справи до суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з`явилися в судове засідання, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам процесуального та матеріального права в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_2 , яка діє від імені ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що в наданих суду копіях квитанцій на підтвердження грошових переказів не міститься посилання на призначення платежу, як і не має відомостей про те, що отримувачем була саме ОСОБА_6 , яка і являється стягувачем по даному виконавчому провадженню. Крім того, певна частина грошових коштів була перерахована не від імені ОСОБА_1 , що за висновком суду першої інстанції також ставить під сумнів їх цільове призначення.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 04.05.2006 року серія НОМЕР_1 , виданого Комсомольським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, розірвано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 153 від 13.04.2006 року, після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_3 присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».

Згідно виконавчого листа № 2-2934/2006 р., виданого Суворовським районним судом м. Херсона 24.03.2006, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини усіх видів заробітку, починаючи з 16.01.2006 року і до повноліття дитини.

Постановою державного виконавця ДВС у Суворовському районі м. Херсона від 02.10.2006 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вищезазначеного виконавчого листа.

З розрахунку заборгованості з виконання виконавчого листа № 2-2934/2006 р. Головного державного виконавця Федосєєва С. вбачається, що станом на липень 2023 року заборгованість ОСОБА_1 становить 70 424,35 гривень.

За відповіддю начальника Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на заяву ОСОБА_1 зі сплати аліментів ОСОБА_1 станом на 01.08.2023 заборгованість становить 68 100,75 гривень (про що свідчить і оновлений розрахунок заборгованості), оскільки грошові перекази з листопада 2022 року по травень 2023 року на загальну суму 1198 доларів США не враховані, оскільки отримувач коштів ОСОБА_4 , а за виконавчим документом стягувачем є ОСОБА_6 .

Відповідно до відомостей, які містять квитанції про міжнародні грошові перекази на ім?я ОСОБА_4 в період з листопада 2022 року по травень 2023 року, остання отримала грошові кошти на загальну суму 1396 доларів США, з яких 848 доларів США було відправлено від імені ОСОБА_10 , тоді як 548 доларів США від імені ОСОБА_11 .

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Статтею 447 ЦПК України , визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У пункті 4 Розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 зазначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій державного виконавця Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у м. Херсоні Південного регіонального управління юстиції (м. Одеса) Фєдосєєва С.М., оскільки державний виконавець, діяв в межах Закону України «Про виконавче провадження», тоді як сама по собі незгода скаржника із розміром заборгованості зі сплати аліментів, не свідчить про неправильність визначення її розміру особою, дії якої оскаржуються.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, оскільки дійсно з наданих боржником доказів неможливо встановити призначення платежів, при цьому матеріали виконавчого провадження не містять будь-яких документів, з яких можливо б було встановити домовленість стягувача та боржника щодо добровільного виконання рішення суду та спосіб його виконання.

Крім того, наявність спору між боржником та стягувачем, щодо призначення перерахованих боржником коштів, в частині того чи вони є аліментами, чи іншими добровільними виплатами батька на утримання дитини, не доводить бездіяльності чи неправомірності дій виконавця, який прав боржника за встановлених обставин не порушував.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_12 сплачував аліменти на утримання дитини через свою співмешканку - ОСОБА_7 , суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки остання не є боржником у виконавчому провадження, тому відсутні підстави вважати, що надані скаржником квитанції про переказ грошових коштів є належним доказом, які б підтвердили сплату по аліментам. Крім того, з наданих копій квитанції, якими співмешканка боржника здійснила переказ коштів, відсутнє призначення платежу - сплата аліментів.

Інші доводи апеляційної скарги не свідчать про незаконність дій головного державного виконавця та не спростовують правомірність складення ним розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у відповідності до наявних у матеріалах виконавчого провадження документів, у зв`язку із чим ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, відмовляючи у задоволенні скарги, а також вірно застосував до правовідносин що виникли між сторонами положення ст. 451 ЦПК України та положення Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного апеляційна скарга адвоката Токаленко Валентини Михайлівни, яка діє від імені ОСОБА_13 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Токаленко Валентини Михайлівни, яка діє від імені ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 27 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 27 березня 2024 року.

Головуючий Кузнєцова О.А.

Судді: Радченко С.В.

Склярська І.В.