Справа № 148/2755/23
Провадження №2-о/148/33/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах та від її імені представником, адвокатом Кравець Вітою Анатоліївною, заінтересована особа Тульчинська міська рада про встановлення факту спільного постійного проживання зі спадкодавцем,-

встановив:

В грудні 2023 заявниця звернулася в суд з вказаною вище заявою. В обгрунтування заяви послалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний брат, ОСОБА_2 . Після смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить будинок під АДРЕСА_1 (як майно колишнього колгоспного двору), та 0,49 га присадибної земельної ділянки. З 2001 по 2005 роки заявниця проживала разом з братом ОСОБА_2 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , а отже спадщину прийняла, так як не заявила про відмову від неї. Окрім того, одразу після смерті свого брата, тобто, до закінчення шестимісячного строку згідно ст. 549 ЦК УРСР (в ред. 1963 р.) вона вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини, шляхом догляду за спірним житловим будинком, проживання в ньому, оброблення присадибної земельної ділянки, тобто вступила в управління та володіння спадковим майном.

26.09.2023 заявниця звернулася в Тульчинську державну нотаріальну контору з метою оформлення спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та запропоновано звернутися до суду.

Встановлення факту прийняття спадщини (проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини) дозволить їй оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку. У звязку з чим просить встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні 27.02.2023 заявниця та її представник заяву підтримали у повному обсязі, посилаючись на викладені в ній обставини. Зазначили, що заявниця постійно з 2001 року проживала з братом ОСОБА_2 в житловому будинку АДРЕСА_1 до часу смерті останнього. Після його смерті заявниця ще два роки проживала за вказаною адресою, доглядала за домогосподарством. Через те, що вона не була зареєстрованою за місцем проживання брата, нотаріус не може видати їй документи на спадщину. При цьому, також зазначили, що в ОСОБА_2 своєї сімї не було, інших спадкоємців крім неї не має, ніхто на цю спадщину більше не претендує. Просили заяву задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Тульчинської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання з проханням розглядати справу у його відсутність за наявними в матеріалах справи документами.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні 27.02.2023 пояснив, що він був сусідом заявниці в с. Суворовське. Вони працювали в м. Тульчин, разом їздили зранку на роботу. Заявниця проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм братом ОСОБА_4 з 2001 по 2005. В її брата своєї сімї не було, тож саме сестра доглядала за ним, допомагала йому.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні 27.02.2023 пояснила, що вона добре знає заявницю. Її чоловік товаришував з покійним братом заявниці ОСОБА_4 , разом з яким заявниця проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 2001 року біля п`яти років. Будинок за вказаною адресою ОСОБА_6 дістався після смерті батька.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні 27.02.2023 пояснила, що вона є сусідкою заявниці та її покійного брата в с. Суворовське та проживає по АДРЕСА_2 . Заявниця проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом з своїм братом ОСОБА_4 , приблизно з 2000 року по 2003 рік, коли її брат помер. Потім вона ще там проживала до 2005 року.

В судове засідання 20.03.2024 заявниця та її представник не з`явилися. Від заявниці до суду надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутності та відсутності її представника.

Оскільки неявка заявника та її представника не перешкоджали подальшому з`ясуванню обставин, суд завершив розгляд справи у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення заявниці, її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Суворовської сільської ради 01.11.2003, судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 57 років в с. Суворовське Тульчинського району Вінницької області (а.с. 6).

Як вбачається із листа Тульчинської державної нотаріальної контори № 710/01-16 від 26.09.2023 ОСОБА_1 роз`яснено, що оформити спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , немає можливості у зв`язку з тим, що нею пропущений строк прийняття спадщини. Запропоновано звернутися до суду для вирішення питання щодо оформлення спадщини. (а.с. 7).

Відповідно до акту від 22.12.2023, затвердженого в.о. старости Суворовського округу Приймак Г.В., комісія у складі депутата Тульчинської міської громади О.В. Веретковського, жителів Суворовського округу Стовбчатого В.Ф., ОСОБА_5 , ОСОБА_7 встановили наступне: ОСОБА_1 з 2001 по 2005 роки фактично проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , разом з братом ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та якого вона хоронила за власні кошти (а.с. 8).

Згідно копії акту від 22.12.2023, затвердженого в.о. старости Суворовського округу Приймак Г.В., складеного у складі депутата Тульчинської міської громади О.В. Веретковського, жителів Суворовського округу Стовбчатого В.Ф., ОСОБА_5 , ОСОБА_7 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня смерті ОСОБА_2 , сестра ОСОБА_1 займалася похованням і з цього дня по теперішній час управляє, володіє та користується будинком та присадибною ділянкою по АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Відповідно до довідки від 10.06.2021 №473, виданої КП «Тульчинське МБТІ», ОСОБА_1 повідомлено, що станом на 31.12.2012 згідно архівних даних право власності на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с. 10).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 271177162 від 19.08.2021 відомості щодо права власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 відсутні (а.с. 11).

Згідно копії довідки № 172 від 29.09.2023, виданої Суворовським старостинським округом Тульчинської міської ради ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживав в АДРЕСА_1 , до дня його смерті (а.с. 12).

Відповідно до копії довідки № 398 від 14.07.2021, виданої виконкомом Тульчинської міської ради, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що стверджується в погосподарській книзі №1 об`єкта погосподарського обліку №0044 станом на 14.07.2021 (а.с. 13).

Як вбачається з архівного витягу №532 від 12.05.2021, видадного Архівним відділом Тульчинської районної державної адміністрації ОСОБА_1 , згідно рішення № 22 від 19.03.1997 Про передачу у приватну власність присадибних земельних ділянок громадянам села Суворовська сільська рада народних депутатів Тульчинського району Вінницької області рішенням виконавчого комітету №22 19.03.1997 передала безкоштовно у приватну власність згідно запису в ЗКК для обслуговування житлових будинків і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства ОСОБА_2 0.49 га - приватизовано (а.с. 14).

Відповідно до копії технічного паспорта на будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , замовник ОСОБА_1 , площа під основною будівлею - 81,2 м.кв., ганок 9,5 м.кв., сарай 27,8 м.кв., погріб з шиєю 4,2 м.кв. (а.с. 15, 16).

Згідно копії експлікації приміщень будинку за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа приміщень 60,2 кв.м., житлова 47,0 кв.м., допоміжна - 13,2 кв.м., (а.с. 16 зв. бік -17).

З листа Державного нотаріального архіву Вінницької області від 15.02.2024 № 275/01-18 судом встановлено, що згідно даних алфавітних книг обліку спадкових справ Тульчинської державної нотаріальної контори за 2003-2004 рік, які знаходяться на зберіганні в Державному нотаріальному архіві Вінницької області, спадкову справу після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 по фонду Тульчинської державної нотаріальної контори не виявлено (а.с. 42).

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Дані правовідносини регулюються п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, згідно якого суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки його встановлення надасть їй можливість оформити свої спадкові права за заповітом після смерті баби.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Приймаючи до уваги, що смерть спадкодавця ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК України 01.01.2004, однак строк для її прийняття не закінчився до 01.01.2004, то до даних правовідносин, застосуванню підлягають норми ЦК України (в ред. 2004). Це слідує з вимог п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, розяснень Пленуму ВСУ, викладених в абз.2 п.1 постанови № 7від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" про те, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 435-15 ), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1540-06 ) (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК ( 435-15 ) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Виходячи з аналізу законодавчих норм, які регулюють порядок встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, досліджених в судовому засіданні доказів, показів свідків, суд доходить висновку про обґрунтованість заявлених ОСОБА_1 вимог, оскільки в ході судового розгляду знайшов своє підтвердження факт того, що вона постійно проживала разом із ОСОБА_2 , до дня смерті останнього, ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Приймаючи до уваги, що встановлення даного факту необхідне заявниці для оформлення своїх спадкових прав та з огляду на те, що в інший спосіб підтвердити даний факт вона не в змозі, суд вважає можливим задовольнити її заяву.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1221, 1268 ЦК України, ст.ст. 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 293-294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за заявницею.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 27.03.2024.

Суддя Л.А. Штифурко