Справа № 367/3449/20
Провадження № 2-др/367/18/2024
18 квітня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді Карабаза Н.Ф.,
при секретарі Шемігон В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бойко Наталії Василівни про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи,
У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Компанія з управління активами «Карпати-інвест» про виділ майна зі спільної часткової власності, поділ спільного сумісного майна, стягнення грошової компенсації.
Учасники розгляду в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Суд зауважує, що в позовній заяві позивачем було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат. Витрати на професійну правничу допомогу розміром 30 000,00грн.
29.01.2024 року через канцелярію суду позивачем подано додаткову угоді № 1 від 03 квітня 2020 року до договору про надання правничої допомоги № 03/04-2020 від 03 квітня 2020 року та акт приймання-передачі наданих послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги № 03/04-2020 від 03 квітня 2020 року та додаткової угоди № 1 від 03 квітня 2020 року до договору про надання правничої допомоги № 03/04-2020 від 03 квітня 2020 року від 29 січня 2024 року.
Ухвалюючи рішення, судом не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Надання платної правової допомоги регламентується Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно частини 1 статті 26 якого, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Також, питання гонорару адвоката врегульовані в статтях 28-30 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року, із змінами затвердженими З`їздом адвокатів України 15 лютого 2019 року.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
ОСОБА_1 правничу допомогу у Ірпінському міському суді Київської області при розгляді цивільної справи №367/3449/20 отримувала від адвоката Бойко Н.В., яка діяла на підставі договору про надання правничої допомоги № 03/04-2020 від 03 квітня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Адвокатська фірма «Наталії Бойко», додаткової угоди № 1 від 03 квітня 2020 року до цього договору та ордеру.
Згідно п.3.2. договору про надання правничої допомоги № 03/04-2020 від 03 квітня 2020 року ціна (вартість) правових послуг, що надаються Адвокатським бюро за цим Договором, та порядок їх оплати визначаються додатковими угодами до даного договору, які є його невід`ємною частиною.
Згідно п.3.3. договору про надання правничої допомоги № 03/04-2020 від 03 квітня 2020 року клієнт зобов`язується відшкодувати додаткові витрати, понесені Адвокатом у зв`язку з наданням правничої допомоги Клієнту, Такі додаткові витрати можуть, зокрема, включати; вартість міжміських та міжнародних телефонних розмов, транспортні витрати (включно з, витратами на паливо, вартістю квитків на усі види транспорту і т.д.), витрати на оплату судового збору, ксерокопіювання, відправлення звичайної та кур`єрської пошти, перегляд та підготовка кореспонденції та юридичних документів, переклад документів тощо.
Згідно п. 1.1. додаткової угоди № 1 від 30 квітня 2020 року до договору про надання правничої допомоги № 03/04-2020 від 03 квітня 2020 року порядок обчислення ціни (вартості) правових послуг (гонорару), що надаються адвокатським бюро за договором про надання правничої допомога № 03/04-2020 від 03 квітня 2020 року за здійснення представництва клієнта у Ірпінському міському суді Київської області у спорі, який виник з приводу поділу спільного майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 включаючи, але не виключно, збирання доказів, підготовку, складання, оформлення та подання позовної заяви про поділ спільного майна подружжя а також підготовку, складання, оформлення та подання відповіді на відзив та усіх інших необхідних процесуальних документів та документів правового характеру, участь у розгляді справи у суді першої інстанції, визначається виходячи із реального обсягу наданих послуг та погодженого сторонами фіксованого роз;міру гонорару за кожен вид таких послуг згідно наступного переліку: збирання доказів, підготовка, оформлення та подання позовної заяви про поділ спільного майна подружжя - 20 000,00грн, - підготовка, складання, оформлення та подання відповіді на відзив - 10 000,00грн; - підготовка, складання, оформлення та подання заяв, пояснень та інших документів по суті справі та щодо призначення судових експертиз - 5000,00 грн за один документ; підготовка, складання, оформлення та подання клопотань та інших документів по справі з процесуальних питань - 2000,00грн. за один процесуальний документ; - підготовка, складання, оформлення та подання замовлення на проведення судової експертизи та необхідних для проведення судової експертизи матеріалів - 5000,00 грн. за одне замовлення; - підготовка, складання, оформлення та направлення адвокатського запиту - 2000,00грн за один запит; - ознайомлення з матеріалами справи - 2000,00грн. за кожне ознайомлення; - прибуття/участь у судовому засіданні (включаючи випадки, коли судове засідання не відбулося з будь-яких причин) - 3000,00грн за одне судове засідання; - підготовка, складання, оформлення та подання заяви щодо відшкодування понесених клієнтом судових витрат та доказів на підтвердження понесених клієнтом судових витрат - 5000,00 грн.
На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу представником позивача надано детальний опис виконаних робіт, період надання послуг та вартість послуг з надання правової допомоги.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанови Верховного Суду у справах № 923/560/17,№ 329/766/18,№ 178/1522/18).
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
На необхідність дотримання принципу співмірності при розрахунку судових витрат неодноразово звертав увагу Верховний Суд.
Велика Палата у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У справі № 922/3812/19 Верховний Суд зазначив, що суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).
Суд звертає увагу на те, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги (ч. 6 ст. 137 ЦПК України), не виключає обов`язку доведення належними та допустимими доказами понесення витрат на правничу допомогу та їх розміру стороною, яка звернулась до суду із заявою про відшкодування таких витрат.
3 листопада 2022 року Верховна Рада схвалила Державний бюджет України. Ним були затверджені ключові соціальні показники на 2023 рік: прожитковий мінімум та мінімальна заробітна плата. Таким чином, протягом всього 2023 року "мінімалка" залишатиметься на рівні 6 700 грн (у місячному розмірі) і 40,46грн (у погодинному розмірі). Закону «Про державний бюджет на 2023 рік» від 03.11.2022 року № 2710-ІХ.
З огляду на це, враховуючи критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу), з огляду на те, що дана категорія справ, не представляє складності, обсяги виконаної роботи є незначними, розгляд справи проведено в порядку загального позовного провадження, за заявою представника позивача про розгляд справи без участі позивача, а також з урахуванням принципів пропорційності, співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне заяву представника позивача адвоката Бойко Н.В. про ухвалення додаткового рішення, задовольнити частково та ухвалити додаткове рішення, яким стягнути із ОСОБА_2 на ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00грн., який буде достатнім, співмірним і справедливим у даному випадку.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для винесення додаткового рішення в частині стягнення судового збору та витрат на проведення судової експертизи.
Оскільки додаткове рішення ухвалюється судом у тому самому порядку, що й судове рішення, суд ухвалює у справі додаткове рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 247, 270, 353, 354, 355 ЦПК України, суд
Заяву клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бойко Наталії Василівни про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 5000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.
В решті частини заяви відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Ірпінський міський суд Київської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Суддя: Н. Ф. Карабаза