справа № 619/5673/23
провадження № 2/619/223/24
РІШЕННЯ

іменем України

27 травня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибока Є.А.
за участю:секретаря судового засіданняЛоманової І.А.

Справа № 619/5673/23

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: АТ «КРЕДОБАНК»;

представник позивача: Гочарова У.І.;

відповідач: ОСОБА_1 ;

представник відповідача: ОСОБА_2 ;

відповідач: ОСОБА_3 ;

представник відповідача: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження позов про стягнення заборгованості.

Стислий виклад позиції сторін.

22 листопада 2023 року АТ «КРЕДОБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором № Ф2685/08-17 у розмірі 571 490,72 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за основним боргом у розмірі 543 577,38 грн; прострочених процентів за основним боргом у розмірі 27 913, 34 грн.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Тищенко А.В. просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Посилається на те, що банком не надається жодного належного доказу того, що грошові кошти у заявленому позивачем розмірі дійсно були надані кредитним договором. Вказує, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до вимог законодавства. Серед документів наданих Банком відсутній первинний документ про видачу коштів за кредитом, який би відповідав вимогам до такого документу. В наданому позивачем додатку, який називає "меморіальний ордер" відсутні будь-які підписи відповідальних осіб банку, відсутні штампи та печатки банку, відсутні докази підписання цього документу за допомогою ЄЦП., тому вважає, що її неможливо вважати належним та допустимим доказом надання кредитній коштів у заявленому позивачем розмірі. Жодного іншого документу підтверджуючого перерахування Банком грошових коштів у заявленому розмірі позивачем не надано. Таким чином, відповідач ОСОБА_3 не будучи стороною кредитного договору як і суд не можуть достовірно переконатися у дійсному розмірі заборгованості за кредитом. Зазначає, що ОСОБА_3 не підписувала договір поруки від 31.08.2017. Також вказує, що ОСОБА_3 не отримувала жодних вимог від банку у вересні 2023 року чи пізніше. Через близькість с. Тернова до лінії фронту вона вже тривалий час не проживає за місцем своєї реєстрації. Незважаючи на те, що ОСОБА_3 не брала на себе обов`язків поручителя, вона здійснювала погашення кредиту, оскільки банківські співробітники не зв`язувались із нею та вказували на необхідність сплати кредиту як дружини ОСОБА_5 . При цьому не називалась загальна сума кредиту, а кожного місяця співробітники банку пропонували внести певну суму грошових коштів. У період з 18.06. 2021 по 01.12.2023 ОСОБА_3 сплатила на користь Банку грошові кошти у розмірі 292 672 грн. Проте сплата вказаних грошових коштів чомусь не враховується банком у заявленому позові. Так із банківської виписки наданої Банком вбачається, що Банком враховано лише один платіж ОСОБА_3 на суму 54 000,00 грн. Проте чому Банком не враховано інші платежі на суму 238 672 грн відповідачу не зрозуміло. При цьому, розрахунок заборгованості наданий Банком датований до 05.10.2023, при цьому ОСОБА_3 сплачені грошові кошти у розмірі 42 750,00 грн вже після 05.10.2023. Загальна сума заборгованості, якщо банк її підтвердить належними та допустимими доказами, має бути у будь-якому випадку зменшена на 238 672,00 грн сплачених відповідачем ОСОБА_3 раніше. Також, як слідує з документів наданих самим позивачем, вже після припинення кредитного договору банк продовжував нараховувати проценти за користування кредитом, що є порушенням вимог діючого законодавства. Самим банком зазначено, що 07.06.2023 ними надсилалась до ОСОБА_1 досудова вимога у порядку передбаченому ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Зважаючи на це з червня 2023 року (включно) банк не мав права вже нараховувати відсотки за кредитом, оскільки фактично кредитний договір було припинено. Незважаючи на це як вбачається із розрахунку заборгованості з червня 2023 року по жовтень 2023 року банк продовжував нараховувати відсотки на загальну суму 31 116,26 грн та включив їх до остаточного розрахунку заборгованості. Отже, загальна сума заборгованості до стягнення, на його думку, має бути зменшена на 31 116,26 грн нарахованих банком у якості відсотків з червня по жовтень 2023 року.

Представником позивача надана відповідь на відзив, у якій зазначено, що позивач не погоджується з відзивом, оскільки доводи наведені представником відповідача ОСОБА_3 адвокатом Тищенком А.В. є необґрунтованими, не відповідають дійсності та не можуть бути взятими до уваги. Вказує, що меморіальні ордери, складені у чіткій відповідності до положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Щодо твердження відповідача ОСОБА_3 , про те, що фактично кредит не було видано, а також те, що вона не укладала договору поруки спростовується долученими доказами. Зазначає, що ОСОБА_3 надавала згоду на укладення кредитного договору на умовах того, що вона буде поручителем та фактично виконувала умови договору поруки. Окрім цього, нею була надала згода дружини на укладення кредитного договору.

У своєму відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Блохін А.В. просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Посилається на те, щобанком не надається жодного належного доказу того, що грошові кошти у заявленому позивачем розмірі дійсно були надані за кредитним договором. Таким чином вважає недоведеним банком надання кредитних коштів відповідачу. При цьому ОСОБА_1 заперечує отримання грошових коштів у розмірі заявленому банком. Вказує, що у період з 18.06.2021 по 01.12.2023 колишня дружина ОСОБА_3 сплатила на користь Банку грошові кошти у розмірі 292 672,00 грн. Проте сплата вказаних грошових коштів чомусь не враховується банком у заявленому позові. Так із банківської виписки наданої Банком вбачається, що Банком враховано лише один платіж ОСОБА_3 на суму 54 000 грн. Проте чому Банком не враховано інші платежі на суму 238 672,00 грн, квитанції з приводу яких представник ОСОБА_3 надає до відзиву, ОСОБА_1 не зрозуміло. При цьому додатково акцентує увагу суду на тому, що розрахунок заборгованості наданий Банком датований до 05.10.2023, при цьому ОСОБА_3 сплачені грошові кошти у розмірі 42 750,00 грн вже після 05.10.2023.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

13 грудня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Призначено підготовче засідання на 09 год 00 хв 10 січня 2024 року. Направлено відповідачам копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачам подати до суду відзив на позов в строк до 05 січня 2024 року, але не менше п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

08 січня 2024 представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Тищенко А.В. подав до суду відзив на позовну заяву.

10 січня 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду на 10 год 00 хв 05.02.2024.

18 січня 2024 року представник позивача через систему «Електронний суд» надав до суду відповідь на відзив.

26 січня 2024 року представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Тищенко А.В. подав до суду клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

05 лютого 2024 року судове засідання відкладено на 11 год 00 хв 06.03.2024.

20 лютого 2024 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Блохін А.В. через систему «Електронний суд» надав до суду відзив на позовну заяву.

06 березня 2024 року судове засідання відкладено на 12 год 30 хв 17.04.2024.

17 квітня 2024 року судове засідання відкладено на 11 год 00 хв 27.05.2024.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Тищенко А.В. заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином шляхом направлення повідомлення в їх електронний кабінет, яке доставлено 18.04.2024.

У судове засідання представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Блохін А.В. не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином шляхом направлення повідомлення в його електронний кабінет, яке доставлено 18.04.2024.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій заяві просив розглядати справу без участі представника АТ «КРЕДОБАНК», позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

31.08.2017 ОСОБА_1 уклав з ПАТ АТ «КРЕДОБАНК» Кредитний договір № Ф2685/08-17.

31.08.2017 у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ АТ «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_3 укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором та несе солідарну відповідальність з відповідачем ОСОБА_1 .

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Судом установлено, що 31.08.2017 ОСОБА_1 уклав з ПАТ АТ «КРЕДОБАНК» Кредитний договір № Ф2685/08-17.

31.08.2017 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором та несе солідарну відповідальність з відповідачем ОСОБА_1 .

Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту.

Крім того, умовами Кредитного договору передбачено, що Позичальник прийняв на себе обов`язок повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки , передбачені цим Договором та Додатковими договорами.

Відповідно до умов Кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків Позичальником, Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. В свою чергу. Позичальник зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування.

Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання ОСОБА_1 кредиту.

ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 05.11.2023 заборгованість за Кредитним договором становить 571 490,72 грн? яка складається з простроченої заборгованості за основним боргом у розмірі: 543 577,38 грн; прострочені проценти за основним боргом: 27 913,34 грн.

З метою досудового, добровільного врегулювання спору 07.06.2023 на адресу ОСОБА_1 05.09.2023 - ОСОБА_3 направлено досудові вимоги щодо виконання договірних зобов`язань. Дану вимоги залишено відповідачами без реагування.

Отже, АТ «КРЕДОБАНК» вчинило всі необхідні дії для досудового урегулювання спору.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Положеннями ч. 1 ст. 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

За правилами чч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Верховний Суд у справі № 759/11628/14-ц зазначив, що порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання. Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким встановлено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за Кредитним договором № Ф2685/08-17 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 порушують взяті на себе зобов`язання за цим Договором.

Як вбачається з положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

На час розгляду справи судом відповідачами не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про повне погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.

Судом установлено, що відповідачем ОСОБА_3 у період з 31.10.2023 по 01.12.2023 здійснено часткову оплату боргу, а саме: 31.10.2023 у розмірі 25 650,00 грн; 03.11.2023 у розмірі 8 500,00 грн; 01.12.2023 у розмірі 8 600,00 грн, всього на загальну суму сплачено 42 750,00 грн.

З огляду на розрахунок заборгованості, долученого до позовної заяви, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 неналежно виконували умови кредитного договору, частково (періодично) повертали кошти отримані в кредит та сплачували відсотки за користування кредитом в період з 01.09.2017 по 01.10.2023.

Отже, відповідно до цього розрахунку загальна сума заборгованості за Кредитним договором, станом на 05.10.2023, становить 571 490,72 грн.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором за несвоєчасне погашення кредиту, за виключенням сплаченої у період з 31.10.2023 по 01.12.2023 відповідачем ОСОБА_3 суми заборгованості у розмірі 42 750,00 грн, що відповідає вимогам закону та фактичним обставинам у справі (571 490,72 42 750,00 = 528 740,72).

Доводи представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Тищенка А.В. про те, що ОСОБА_3 не підписувала договір поруки від 31.08.2017 спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, копіями квитанцій, які підтверджують те, що ОСОБА_3 систематично у період з 18.06.2021 по 01.12.2023 була платником погашення кредиту ОСОБА_1 згідно договору № Ф2685/08-17 від 31.08.2017 та особисто вносила кошти, чим фактично виконувала умови договору поруки.

Крім того, з огляду на наявну в матеріалах справи копію Анкети-Заяви фізичної особи на отримання іпотечного кредиту № 5136 від 11.08.2017 ОСОБА_3 підтвердила згоду на укладання кредитного договору на умовах забезпечення його порукою, про що свідчить її підпис.

Також, відповідно до заяви від 31.08.2017 Директору ПАТ «КРЕДОБАНК» ОСОБА_3 надала згоду на укладання її чоловіком ОСОБА_1 кредитного договору № Ф2685/08-17 від 31.08.2017 у ПАТ «КРЕДОБАНК» в сумі 694 200,00 грн, який укладено в інтересах сім`ї. ОСОБА_3 попереджена про кримінальну відповідальність, зокрема, передбачену статтями 190, 192 КК України, за надання Банку завідома неправдивих відомостей при зверненні до Банку щодо отримання кредиту.

Отже, такі доводи суд вважає необґрунтованими та такими, що спрямовані з метою уникнення виконання зобов`язання за кредитним договором.

Також, суд відхиляє доводи представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Тищенка А.В., відносно того, що банком протиправно нараховувались проценти за користування кредитом уже після припинення кредитного договору, оскільки відповідно до п. 2.1 Кредитного договору № Ф2685/08-17 від 31.08.2017 банком видано кредит з терміном погашення до 30 серпня 2031 року.

Суд не бере до уваги посилання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Тищенка А.В. на те, що в меморіальному ордері № 50874298 від 31.08.2017 отримувачем зазначена ОСОБА_6 з таких підстав.

Призначенням платежу в цьому ордері зазначено, що це остаточний розрахунок за договором купівлі продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору № Ф2685/08-17 від 31.08.2017 кредит виданий на придбання в кредит квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, у паспорті споживчого кредиту зазначено, що метою отримання кредиту є придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Ураховуючи наведене та надані позивачем докази, суд вважає безпідставними доводи представників відповідачів щодо недоведення отримання кредитних коштів відповідачем ОСОБА_1 , оскільки є доведеним факт отримання ним кредитних коштів в розмірі 694 200,00 грн згідно кредитного договору № Ф2685/08-17, на що вказує, зокрема, сплата відповідачами у певний період заборгованості згідно графіку платежів до цього кредитного договору.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 528 740,72 грн, яка підтверджена наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 8 572,36 грн.

Так як суд задовольняє позов частково, то з відповідачів у рівних частинах на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 7 930,29 (528740,72/571490,72=0,9251; 8572,36х0,9251=7930,29) грн.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов АТ «КРЕДОБАНК» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь АТ «КРЕДОБАНК» заборгованість в розмірі 528 740,72 грн (п`ятсот двадцять вісім тисяч сімсот сорок гривень 72 копійки).

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь АТ «КРЕДОБАНК» витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 930,29 грн (сім тисяч дев`ятсот тридцять гривень 29 копійок).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

позивач: АТ «КРЕДОБАНК», місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78, код в ;

відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 05 червня 2024 року.

Суддя Є. А. Болибок