Справа № 570/1929/24
Номер провадження №2/570/831/2024
У Х В А Л А

28 травня 2024 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Кушнір Н.В., ознайомившись з матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

покликаючись на небажання позивача зберігати шлюб, припинення з лютого 2024 року фактичних шлюбних відносин сторін, заперечення відповідача проти розірвання шлюбу, що, на думку представника позивача, унеможливлює полегшений спосіб розірвання шлюбу, представник позивача адвокат Олексій Скрябін у поданій до суду 22 квітня 2024 року позовній заяві просить шлюб сторін розірвати, розстрочити сплату судового збору.

Суд перевірив місце реєстрації відповідача і встановив його РНОКПП, оскільки в позовній заяві він вказаний неправильний та некоректний.

29 квітня 2024 року суд відкрив провадження у справі та призначив судове засідання на 28 травня 2024 року.

03 травня 2024 року позивач сплатила судовий збір у розмірі 968 грн. 96 коп., про що її представник подав клопотання на виконання ухвали суду ніби-то від 14 квітня 2023 року.

Сторони відповідно до ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Сторони 28 травня 2024 року в судове засідання не з"явилися, суд не отримав відомостей про отримання ними ухвал суду та матеріалів справи.

Вказаний представник позивача подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність, про підтримання позивачем позову та про її згоду на винесення заочного рішення. У долученому договорі про надання правничої /правової/ допомоги відсутнє право представника на підтримання позову.

Ні позивач особисто, ні відповідач не висловили своє ставлення до позову.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого ЦПК України строку, якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники (п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України). Відповідно до п.3 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою.

Враховуючи зміст і предмет заявлених позовних вимог, особистий характер сімейних правовідносин, відсутність "поза розумним сумнівом" позиції сторін, суд прийшов до висновку, що необхідна особиста участь сторін в судовому засіданні для надання пояснень по справі, оскільки необхідно встановити факти і обставини справи, які їм відомі особисто, тому у розгляді справи слід оголосити перерву, повідомити сторін про час та місце розгляду справи, попередити про наслідки неявки. Зважаючи на обставини справи, суд дійшов висновку про визнання обов`язковою явку сторін в судове засідання.

Якщо сторона перебуває за межами Рівненського району Рівненської області, вона має право просити суд про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи EasyCon, враховуючи віддаленість його місця знаходження, зважаючи на технічну можливість, задля дотримання принципу розумності строків розгляду справи, з метою забезпечення оперативності.

Також сторона може надіслати заяву, в якій висловити своє ставлення до позову, можливості винесення заочного рішення у випадку неявки відповідача чи з інших питань, з використанням власного електронного підпису в Системі. У разі, якщо учасник не має електронного підпису (або Система не дозволяє реєстрацію з використанням електронного підпису), то він повинен попередньо зареєструватись в Системі з використанням логіну та паролю чи за допомогою інших передбачених обраною Системою засобів реєстрації згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Підтвердження особи учасника справи здійснюється із застосуванням електронного підпису, а якщо особа не має такого підпису, то у порядку, визначеному Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» або Державною судовою адміністрацією України.

Хоча конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Застосовуючи процесуальний закон і формуючи відповідну практику, видається важливим враховувати реальні обставини, в яких працюють суди, і тлумачити його у світлі забезпечення гарантій на доступ до суду та його безперервної роботи.

Надсилання рішення рекомендованим листом з повідомлення про вручення є способом забезпечення права учасника справи знати про ухвалене судом рішення, однак можливо та доцільно повідомляти учасника про ухвалення рішень і можливість їх отримання альтернативними засобами комунікації - телефоном, електронною поштою, месенджерами, оскільки такі дії мають ту ж саму мету - інформування особи про судове рішення. Бо якщо учасник надав суду телефон та електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

З огляду на це, суд, який комунікує з учасником справи за допомогою повідомлених ним засобів комунікації, діє правомірно та добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення, а тому самого лише заперечення учасника про неотримання повідомлення недостатньо, щоб спростувати цю презумпцію. Суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними.

Суд вважає, що в умовах воєнного стану надсилання судових рішень на електронну пошту, яка зазначена учасником процесу в поданих ним документах як власна електронна адреса, є доцільним і спрямованим на досягнення мети, яка полягає у повідомленні учасника процесу про ухвалене судове рішення. Лише такий підхід забезпечить практичну відповідь на реальні проблеми та виклики сучасності.

Ч.1 ст.353 ЦПК України не передбачено оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду такої ухвали. Відповідно до п.4 ч.5 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Згідно з ч.2 ст.353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Разом з тим, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на справедливий суд, позбавлення за даних обставин права на апеляційне оскарження є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.

Керуючись п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

визнати обов`язковою явку сторін в судове засідання.

Відкласти судове засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на 09 год. 00 хв. 26 червня 2024 року в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.C.Петлюри, 10/

У судове засідання викликати сторони.

Ухвалу додатково направити на вказану представником позивача електронну пошту позивача.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя: Кушнір Н.В.