Справа № 587/357/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2024 року Сумський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Гончаренко Л.М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідачки ОСОБА_2 , представника третьої особи Панок О.А., розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Суми заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа: Управління Служба у справах дітей Сумської міської ради про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: Управління Служба у справах дітей Сумської міської ради про визначення місця проживання дітей,

В С Т А Н О В И В :

15.02.2023 до Сумського районного суду Сумської області звернувся ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_4 , третя особа: Управління Служба у справах дітей Сумської міської ради про визначення місця проживання дітей та стягнення аліментів.

12.07.2023 від ОСОБА_4 до суду надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_3 , в якій вона просить визначити місце проживання дітей, разом з матір`ю ОСОБА_4 . Даний позов 27.10.2023 протокольною ухвалою суду був прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом.

Через канцелярію суду від представника позивача за зустрічним позовом адвоката Сєришевої О.С. надійшла заява про забезпечення позову, шляхом зобов`язання ОСОБА_3 надати інформацію про адресу місця проживання дітей у Королівстві Данії та документ, який підтверджує надану інформацію, а у випадку зміни місця проживання дітей надати інформацію про фактичне місце проживання та документ, який підтверджує надану інформацію. Дана заява мотивована тим, що предметом позовних вимог первісного та зустрічного позову є визначення місця проживання дітей з батьком та матір`ю відповідно. Як стало відомо в судовому засіданні 25.12.2023 та вбачається з відповіді Державної прикордонної служби України відповідач ОСОБА_3 самочинно, без дозволу, без попередження та відома матері ОСОБА_4 було вивезено дітей з постійного місця проживання( м. Суми) за кордон. Від матері приховується будь-яка інформація про дітей, навіть місто в якому вони проживають. Протиправна зміна місця проживання дітей відповідачем може спричинити усталене відчудження ставлення дітей до неї матері, що в подальшому унеможливить виконання судового рішення.

В судовому засіданні відповідачка за первісним позовом ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_2 заявлену заяву підтримали.

Представник позивача за первісним позовом - адвокат Казміренко Л.О. заперечувала проти даної заяви про забезпечення позову, не погоджувалася з мотивами обгрунтування даної заяви, так як вони не відповідають дійсності. Також зазначала, що такий спосіб, який зазначений в заяві не може забезпечити дані позови, так як така вимога про отримання інформації де саме ОСОБА_3 проживає в Данії, не відноситься до тих вимог, які заявлені позивачами, а саме визначення місця проживання дітей разом з батьком або матір`ю на території України, тимчасове проживання батька разом з дітьми в Данії не впливає на суть вимог позовів. Батько має право на тимчасовий захист його і дітей в країні Данії, так як в місці проживання на Україні ведуться активні бойові дії в зв`язку з війською агресію рф, та не має інформації, що вони виїхали постійно. В наступному судовому засіданні та всіх послідуючих судових засіданням, в яких ОСОБА_3 планує брати участь в режимі відеоконференції, він матиме змогу надати інформацію щодо місця перебування з дітьми. Вважала, що не має підстав для забезпечення позову в такий саме спосіб, так як це не вплине ніяким чином на позовні вимоги.

Представник служби у справах дітей Сумської міської ради заперечувала проти даної заяви про забезпечення позову, вважала, що батько мав право змінювати місце проживання дітей, родина проживала в районі обстрілів та батько вивіз дітей у більш безпечне місце. У військовий час змінився порядок перетину кордону, дозвіл іншого з батьків не потрібен, ОСОБА_3 не було порушено законодавства під час виїзду за кордон. Встановлення місця проживання в Данії не вплине на визначення місця проживання дітей в Україні з батьком чи матір`ю, але може лише зашкодити їх перебуванню в цій країні, так як матір неодноразово зверталась до різних органів, навчальних закладів в Україні з заявами щодо контролю перебування дітей разом з батьком. Як тільки сторона приєднається до участі в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, зможе надати вказану інформацію. А тому, в зв`язку з тим, що даний вид забезпечення позову може негативно вплинути на перебування дітей за кордоном, та ніяким чином не може визначити їх місце проживання в Україні, заперечує проти даної заяви.

Заслухавши думку осіб, які приймають участь у судовому засіданні, дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали позовної заяви у межах вирішення зазначеної заяви, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених або оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії, якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалене тільки у відповідності до заявлених вимог. А відтак, конкретний вид забезпечення позову повинен застосовуватися у разі необхідності та бути співмірним із заявленими вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, із урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Також, у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Всупереч цьому, заявником не обґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову що зазначено у заяві; не доведено, яким чином може сприяти виконанню рішення суду вказаний захід забезпечення позову враховуючи предмет розгляду даної справи; не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або його ефективний захист.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Таким чином, суд вважає, що заявником не надано достовірних відомостей та належних і допустимих доказів на підтвердження заяви про забезпечення позову та доводів необхідності застосування даного заходу, неможливість виконання судового рішення в майбутньому.

На підставі викладеного, заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 149-150, 153,157, 183, 222, 257, 258-261, 351-355 ЦПК, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 адвоката Сєришевої О.С відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.М. Гончаренко