ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 березня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/5838/22

Головуючий у першій інстанції - Деркач О. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/38/24

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: Поклад Д.В. , Мальцева І.В.

сторони:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: Акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго"

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова у складі судді Деркача О.Г. від 13 березня 2023 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів, дата складання повного тексту рішення - 13 березня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом до Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в якому просила: 1) стягнути з відповідача на її користь невиплачену заробітну плату в розмірі 451 151,16 грн., з яких: 189 758,27 грн. - сума недонарахованого і невиплаченого посадового окладу; 77 334,14 грн. - сума ненарахованої і невиплаченої надбавки; 73 406,60 грн. - сума ненарахованої і невиплаченої премії; 69 335,84 грн. - сума ненарахованої і невиплаченої надбавки за безперервний стаж; 32 256,00 грн. - сума ненарахованої і невиплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення; 9 060,31 грн. - сума неправомірно зменшеної суми вихідної допомоги при звільненні; 2) стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Позивач також ставила питання про стягнення на її користь з відповідача всіх документально підтверджених понесених судових витрат по справі. В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_2 вказувала, що з 06.02.2006 року по 26.09.2022 року вона працювала на посаді фахівця з супроводу надання послуг департаменту обслуговування споживачів в AT "Облтеплокомуненерго", що підтверджується записали в її трудовій книжці. 12.07.2022 року AT "OTKE" було винесено наказ №172, у відповідності до якого було виведено з 27.09.2022 року із штатного розпису відповідача ряд посад. Приймаючи даний наказ, відповідач послався на протокол №10 від 29.06.2022 року засідання наглядової Ради AT "OTKE", а також положення статті 64 Господарського кодексу України, пункту 16-2 ч.2 статті 52 Закону України "Про акціонерні товариства", п.п.15, п.7.3.2 статуту AT "OTKE", та послався на те, що таке фактичне скорочення ряду працівників здійснюється з метою оптимізації структури управління товариством, мінімізації рівнів управління i дотримання норм керованості, побудови функціональних вертикалей i чіткого розмежування відповідальності діяльності із ціноутворення та інвестицій. Крім того, наказом AT "OTKE" №119/к від 14.07.2022 року було наказано відділу кадрів підготувати персональні письмові повідомлення про наступне вивільнення з пропозицією про переведення на іншу посаду наступним працівникам підприємства, посади яких виводяться із штатного розпису з 27.09.2022 року; повідомити працівників, вказаних у п.1.1 про наступне вивільнення у будь-який доступний спосіб до 26.07.2022 року. Так, повідомленням AT "OTKE" про заплановане вивільнення №985/14 від 15.07.2022 року, позивачу було роз`яснено, що у зв`язку зі змінами в організації виробництва i праці, з метою оптимізації структури управління товариством та відповідно до наказу №172 від 12.07.2022 року, наказу від 14.07.2022 року за №119/к i вимог статті 49-2 КЗпП України, було заплановано звільнення з посади, яке заплановане 26.09.2022 року, із виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку. 03.10.2022 року на поштову адресу позивача надійшла пропозиція від AT "Облтеплокомуненерго", щодо переведення №1448/14 від 22.09.2022 року, із якої вбачається, що у зв`язку із змінами в організації виробництва i праці, оптимізації організаційної структури та штатної чисельності товариства, відповідно до наказу №172 від 12.07.2022 року, та на виконання наказу №119/к від 14.07.2022 року, з яким її начебто було ознайомлено 20.07.2022 року та 25.07.2022 року за допомогою месенджера "Telegram" про наступне звільнення з посади на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України. Позивач зазначає, що вказаною пропозицією їй було запропоновано ряд вакантних посад, які не відповідають її спеціальності. Так, наказом AT "Облтеплокомуненерго" №169/к від 16.09.2022 року позивача було звільнено з посади фахівця з супроводу надання послуг департаменту обслуговування споживачів, на підставі п.1 статті 40 КЗпП України. За доводами позивача, при звільненні її з роботи, в порушення умов галузевої угоди та колективних договорів, які діяли на час її роботи на вказаному підприємстві, їй не в повному обсязі була нарахована та виплачена заробітна плата, а саме: не донараховано посадовий оклад, надбавки, премії, надбавки за безперервний стаж роботи, матеріальна допомога на оздоровлення та було неправомірно зменшено вихідну допомогу при звільненні, внаслідок чого i виникла заборгованість, за стягненням якої позивач і звернулась до суду. Як вважає позивач ОСОБА_2 , на її користь з відповідача підлягає стягненню невиплачена їй відповідачем заробітна плата в розмірі 451 151,16 грн., з яких: 189 758,27 грн. - сума недонарахованого і невиплаченого посадового окладу; 77 334,14 грн. - сума ненарахованої і невиплаченої надбавки; 73 406,60 грн. - сума ненарахованої і невиплаченої премії; 69 335,84 грн. - сума ненарахованої і невиплаченої надбавки за безперервний стаж; 32 256,00 грн. - сума ненарахованої і невиплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення; 9 060,31 грн. - сума неправомірно зменшеної суми вихідної допомоги при звільненні. За доводами позивача, з відповідача на її користь також підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та усі документально підтверджені понесені судові витрати по справі.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.03.2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 13.03.2023 року та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 вказують, що судом першої інстанції ухвалено помилкове судове рішення, яке є необґрунтованим, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та наданим стороною позивача письмовим доказам, а саме, рішення ухвалено із неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, і тому воно підлягає скасуванню. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що наказом AT "Облтеплокомуненерго" №169/к від 16.09.2022 року її було звільнено з посади фахівця з супроводу надання послуг департаменту обслуговування споживачів, на підставі п.1 статті 40 КЗпП України. Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що вказаний наказ та дії відповідача щодо недотримання процедури її звільнення є протиправними, незаконними та необґрунтованими, наказ винесений із порушенням норм матеріального права, в зв`язку із чим він підлягає скасуванню, а позивач - поновленню на займаній посаді, і на момент подання данного позову у провадженні Новозаводського районного суду міста Чернігова перебуває справа №75l/4366/22 за позовом ОСОБА_2 до AT "Облтеплокомуненерго" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. ОСОБА_2 стверджує, що AT "Облтеплокомуненерго", відповідно до Закону є виконавцем комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, отже, є стороною Галузевої угоди між Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, Об`єднанням організацій роботодавців "Всеукраїнська конфедерація роботодавців житлово-комунальної галузі України" та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України на 2017-2021 роки з наступними змінами i доповненням, якою закріплено, що:

1.1. Цю Галузеву угоду (далі - Угода) укладено відповідно до Законів України "Про колективні договори i угоди", "Про соціальний діалог в Україні" між Міністерством розвитку громад та територій України (далi - Мінрегіон), Об`єднанням організацій роботодавців "Всеукраїнська конфедерація роботодавців житлово-комунальної галузі Укpaїни" (далі - Галузеве об`єднання організацій роботодавців України) та Центральним комітетом профспілки працівників житлово-комунального господарства, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення України (далі - Галузева Профспілка України), що разом іменуються Сторонами Угоди (далі - Сторони).

1.4. Положення Угоди діють безпосередньо і є обов`язковими для всіх cyб`єктів, що перебувають у сфері дії Сторін, які підписали угоду (далі - cyб`єкти соціального діалогу).

1.5 Угода регулює відносини, встановлює права та обов`язки cyб`єктів соціального діалогу з питань формування i реалізації державної соціальної та економічної політики, регулювання трудових, соціальних, економічних відносин та є чинним актом соціального діалогу, який встановлює мінімальні й обов`язкові для врахування на подальших рівнях колективних переговорів галузеві норми в оплаті i умовах праці, пільги, трудові та соціальні гарантії.

За доводами апелянта, на виконання умов вказаної Галузевої угоди у відповідача AT "Облтеплокомуненерго" в період роботи ОСОБА_2 діяв відповідний Колективний договір на 2017-2018 роки, прийнятий на конференції трудового колективу 23.02.2017 року; Колективний договір на 2019-2021 роки, прийнятий на конференції трудового колективу 01.03.2019 року та Колективний договір на 2021-2024 роки, прийнятий на конференції трудового колективу 09.06.2021 року. Так, у відповідності до Розділу І Колективного договору на 2021-2024 роки передбачено, що сторони визнають даний колективний договір нормативним актом, на підставі якого буде здійснюватися регулювання всіх соціально-економічних, виробничих i трудових відносин на підприємстві протягом усього періоду його дії. Колективний договір укладено відповідно до чинного законодавства. Положення даного колективного договору є обов`язковими для виконання Адміністрацією i працівниками Товариства (сторонами, що його підписали). Дія колективного договору поширюється на всіх працівників Товариства. Апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що в Розділі 3 "Оплата та нормування праці" Галузевої угоди встановлено мінімальні обов`язкові гарантії в оплаті та нормуванні праці у сфері житлово-комунального господарства. Розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не нижче розміру мінімальної заробітної плати. Мінімальна тарифна ставка (оклад) за просту некваліфіковану працю у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, а мінімальну тарифну ставку робітника I розряду з 01 червня 2021 року в розмірі не менше 180 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (відповідно в умовах Галузевої угоди, що діяли до 2019 року розмір становив не менше 120 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та відповідно до 01 червня 2021 року - 160 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб). За умов подальшої зміни законодавчо встановленого розміру прожиткового мінімуму Підприємствами переглядаються мінімальна тарифна ставка (оклад) за просту некваліфіковану працю та мінімальний розмір тарифної ставки робітника 1 розряду з часу його запровадження з дотриманням встановлених Галузевою угодою співвідношень розмірів тарифних ставок та посадових окладів (відповідно до пункту 3.1.2. Галузевої угоди). Умовами Колективного договору, а саме, в пункті 6 визначено, що оплата праці робітників здійснюється на основі чинної в Товаристві тарифної сітки з використанням міжрозрядних тарифних коефіцієнтів відповідно до Галузевої угоди на 2017-2018 роки. Для забезпечення росту реальної заробітної плати працівників Товариства протягом дії Галузевої угоди встановлено коефіцієнт співвідношення до мінімальної тарифної ставки (окладу) робітника I розряду у розмірі не більше 1,3. Проте, як стверджує апелянт, замість застосування протягом дії Галузевої угоди коефіцієнта співвідношення до мінімальної тарифної ставки (окладу) робітника I розряду у розмірі 1,3, відповідачем застосовувався коефіцієнт "1", що не забезпечувало виконання його основної функції - росту реальної заробітної плати. За доводами апелянта, неправомірні дії AT "Облтеплокомуненерго" щодо застосування коефіцієнту співвідношення на рівні "1", призвели до порушення прав робітників на забезпечення росту реальної заробітної плати, що потягло за собою матеріальні втрати ОСОБА_2 , як працівника підприємства, за період з 01.10.2019 року по 26.09.2022 року, і тому наявна необхідність перерахунку посадових окладів, надбавок та премій за весь цей період. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначають, що їй безпідставно не була нарахована та виплачена матеріальна допомога на оздоровлення в 2019-2022 роках, внаслідок чого вона недоотримала 32 256,00 грн. Апелянт стверджує, що відповідачем не в повному розмірі була виплачена вихідна допомога при звільненні; за даними AT "Облтеплокомуненерго", відповідно до платіжного доручення №8261 від 26.09.2022 року та відомості розподілу виплат AT "Облтеплокомуненерго", ОСОБА_2 виплачена вихідна допомога при звільненні в сумі 14 651,48 грн., проте, за даними AT "Облтеплокомуненерго", відповідно до наказу №169/к від 26.09.2022 року вихідна допомога складається з розміру середнього місячного заробітку ОСОБА_2 - 14 761,00 грн. та компенсації за невикористану відпустку в сумі 14 879,48 грн. Отже, 14 761,00 грн. + 14 879,48 грн. = 29 640,48 грн. Нараховані податки на заробітну плату: 29 640, 48 (18%; 1,5%; 1%) = 5 928,69 грн. За даних обставин, апелянт вважає, що вона мала отримати вихідну допомогу при звільненні в сумі: 29 640,48 грн. - 5 928,69 грн. = 23 711,79 грн., а отримала лише 14 651,48 грн., тобто, їй неправомірно зменшено суму вихідної допомоги при звільненні на 9 060,31 грн. За доводами апелянта, загальна сума неправомірно невиплаченої їй відповідачем заробітної плати на день звільнення становить 451 151,16 грн., з яких: 189 758,27 грн. - сума недонарахованого i невиплаченого посадового окладу; 77 334,14 грн. - сума ненарахованої i невиплаченої надбавки; 73 406, 60 грн. - сума ненарахованої i невиплаченої премії; 69 335,84 грн. - сума ненарахованої і невиплаченої надбавки за безперервний стаж; 32 256,00 грн. - сума ненарахованої i невиплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення; 9 060,31 грн. - сума неправомірно зменшеної суми вихідної допомоги при звільненні. Оскільки при звільненні позивача відповідач свого обов`язку із проведення з працівником розрахунку не здійснив, тому, як стверджує апелянт, наявні підстави для застосування до відповідача відповідальності за затримку розрахунку при звільненні, передбаченої статтею 117 КЗпП України. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 вказує, що суд першої інстанції повинен був розглянути дану справу, у відповідності до ч.1 статті 13 ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів. Проте, під час ухвалення оскаржуваного судового рішення у справі, суд першої інстанції не врахував наведені вище обставини та, зокрема, обставини того, що дослідженими матеріалами справи в повній мірі підтверджується факт того, що відповідач в порушення чинного законодавства та підзаконних нормативно-правових актів, в тому числі, i Галузевої угоди та Колективного трудового договору, проводив виплати ОСОБА_2 не в повному обсязі та не в повній мірі, у зв`язкy з чим суд першої інстанції ухвалив судове рішення при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, які судом враховані не були, та при неправильному застосуванні норм матеріального i процесуального права, і тому рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 13.03.2023 року підлягає скасуванню, із ухваленням судом апеляційної інстанції нового судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу AT "Облтеплокомуненерго" просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, у зв`язку із її безпідставністю, а обгрунтоване рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 13.03.2023 року, залишити без змін.

Ухвалою апеляційного суду від 25.01.2024 року (а.с.1-2, том 3), сторонам даного спору апеляційним судом було запропоновано, для перевірки у повному обсязі, всіх доводів та заперечень сторін, заявити відповідне клопотання про призначення у даній справі судової бухгалтерсько-економічної експертизи. В подальшому, сторонами спору дане клопотання заявлено не було.

В судове засідання апеляційного суду 11.03.2024 року учасники справи, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились.

05.03.2024 року на адресу апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Кравченка В.М. надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача (а.с.12-13, том 3).

11.03.2024 року на адресу апеляційного суду від відповідача AT "Облтеплокомуненерго" надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача (а.с.14, том 3).

Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що з копії трудової книжки ОСОБА_2 вбачається, що починаючи з 06.02.2006 року позивач працювала у Відкритому акціонерному товаристві "Облтеплокомуненерго". 20.04.2012 року Відкрите акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго" було перейменовано на Публічне акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго", та в подальшому, 21.03.2019 року було перейменовано на Акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго". 26.09.2022 року ОСОБА_2 була звільнена з роботи у зв`язку зі скороченням штату працівників, на підставі п.1 статті 40 КЗпП України (а.с.74-75, том 1).

Наказом Голови правління АТ "Облтеплокомуненерго" від 24.03.2022 року №74 призупинено дію трудових договорів з працівниками АТ "OTKE", окрім працівників, визначених у додатку №1 до цього наказу (а.с.64-66, том 2).

З копії наказу Голови правління АТ "Облтеплокомуненерго" від 12.07.2022 року №172 "Про зміни у штатному розписі адміністративно-керівного апарату, департаменту обслуговування споживачів" вбачається, що з 27.09.2022 року зі штатного розпису департаменту обслуговування споживачів виведено посаду фахівця з супроводу надання послуг (код КП - 3439, ВД - плата за абонентське обслуговування) - 1 одиницю (а.с.78, том 1).

Також з копії цього наказу вбачається, що з 27.09.2022 року створено структурний підрозділ "Департамент "Теплозбут", до якого переміщено зі штатного розпису департаменту енергетичного менеджменту та надання комерційних послуг з постачання теплової енергії та департаменту обслуговування споживачів у штатний розпис департаменту "Теплозбут", зокрема, посаду фахівця з супроводу надання послуг (код КП - 3439, ВД - плата за абонентське обслуговування) - 4 одиниці (а.с.79-80, том 1).

Наказом Голови правління АТ "Облтеплокомуненерго" від 14.07.2022 року №119/к, начальнику відділу кадрів наказано підготувати персональні письмові повідомлення про наступне вивільнення з пропозицією про переведення на іншу посаду (за наявності) ряду працівникам підприємства (в т.ч. ОСОБА_2 ), посади яких виводяться зі штатного розпису з 27.09.2022 року, та повідомити працівників про наступне вивільнення у будь-який доступний спосіб до 26.07.2022 року (а.с.127, том 1).

З копії повідомлення АТ "Облтеплокомуненерго" від 15.07.2022 року №985/14 "Про заплановане вивільнення" та копії пропозиції відповідача від 22.09.2022 року №1448/14, які були направлені на ім`я ОСОБА_2 , її було попереджено про наступне звільнення з посади фахівця з супроводу надання послуг департаменту обслуговування споживачів на підставі п.1 статті 40 КЗпП України, заплановане 26.09.2022 року, у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, з метою оптимізації структури управління товариством та відповідно до наказу від 12.07.2022 року №172, на виконання наказу від 14.07.2022 року №119/к і вимог статті 49-2 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку, а також запропоновано перейти на іншу посаду (а.с.128-129, том 1).

Наказом Голови правління АТ "Облтеплокомуненерго" від 26.09.2022 року №169/к ОСОБА_2 звільнено з посади фахівця з супроводу надання послуг департаменту обслуговування споживачів, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку відповідно до статті 44 КЗпП України, виплатою компенсації за невикористані дні щорічної відпустки із розрахунку 28-ми календарних днів на рік за періоди: з 18.01.2020 року по 17.01.2021 року - 04 календарних днів; з 18.01.2021 року по 17.01.2021 року - 28 календарних днів; з 18.01.2022 року по 26.09.2022 року - 05 календарних днів (а.с.76, том 1).

З копії довідки АТ "Облтеплокомуненерго" від 08.11.2022 року №1770/99 вбачається, що ОСОБА_2 нараховано грошову компенсацію за невикористану чергову відпустку, за періоди: з 18.01.2020 року по 17.01.2021 року, в кількості 0 днів, сумою 0,00 грн.; з 18.01.2021 року по 17.01.2022 року, в кількості 24 дні, сумою 9 651,56 грн.; з 18.01.2022 року по 26.09.2022 року, в кількості 4 дні, сумою 1 608,59 грн., яку виплачено 26.09.2022 року. Також нараховано грошову компенсацію за невикористану щорічну додаткову відпустку за періоди: з 18.01.2020 року по 17.01.2021 року, в кількості 04 дні, сумою 1 608,59 грн.; з 18.01.2021 року по 17.01.2022 року, в кількості 04 дні, сумою 1 608,59 грн.; з 18.01.2022 року по 26.09.2022 року, в кількості 1 день, сумою 402,15 грн., яку виплачено 26.09.2022 року. Крім того, згідно статті 44 КЗпП України, ОСОБА_2 нараховано вихідну допомогу в розмірі 147 61,00 грн., яку виплачено 26.09.2022 року. Згідно Порядку №100 від 08.02.1995 року "Про обчислення середньої заробітної плати": розмір середньоденної заробітної плати ОСОБА_2 для розрахунку компенсації за невикористану чергову та додаткову відпустку складає 402,15 грн., розмір середньоденної заробітної плати для вихідної допомоги складає 670,95 грн., розмір середньомісячної заробітної плати складає 14 761,00 грн., а також з виплатою заробітної плати за 2020 рік - 92 609,72 грн., за 2021 рік - 117 461,44 грн., за 2022 рік - 42 731,03 грн. (а.с.134-143, том 1).

З копії інформаційної довідки на запит від 07.10.2022 року №0710-В щодо надання відпусток, у ОСОБА_2 за період роботи з 18.01.2020 року по 17.01.2021 року залишок - 0 календарних днів, з яких, додаткової, за ненормований робочий день, яка передбачена додатком №9 колективного договору - 04 календарні дні (виплачена компенсація при звільненні); за період роботи з 18.01.2021 року по 17.01.2022 року - 28 календарних днів (виплачена компенсація при звільненні), з яких, щорічної основної відпустки - 24 календарні дні, додаткової, за ненормований робочий день, яка передбачена додатком №9 колективного договору - 04 календарні дні; за період роботи з 18.01.2022 року по 26.09.2022 року - 05 календарні дні (виплачена компенсація при звільненні), з яких, щорічної основної відпустки - 04 календарні дні (за фактично відпрацьований час), додаткової, за ненормований робочий день, яка передбачена додатком №9 колективного договору - 01 календарний день (пропорційно відпрацьованому часу). Вихідна допомога при звільненні за умовами колективного договору не передбачена, вихідна допомога у розмірі середнього місячного заробітку, згідно статті 44 КЗпП України, - виплачена при звільненні (а.с.133, том 1).

З копій наказів Голови правління АТ "Облтеплокомуненерго" з додатками: від 31.01.2020 року №30, від 28.02.2020 року №52, від 30.04.2020 року №108 вбачається, що ОСОБА_2 встановлено розмір надбавки до посадового окладу та розмір премії за січень, лютий, квітень 2020 року, який складає 50% надбавки згідно Колдоговору, до 30% премії згідно Колдоговору, 15% встановленого відсотку премії за кожен відповідний звітний місяць; відповідно до наказу від 28.05.2020 року №135, ОСОБА_2 встановлено розмір надбавки до посадового окладу та розмір премії за травень 2020 року, який складає 50% надбавки згідно Колдоговору, до 30% премії згідно Колдоговору, 10% встановленого відсотку премії за звітний місяць; відповідно до наказів від 30.06.2020 року №166, від 30.07.2020 року №194, ОСОБА_2 встановлено розмір надбавки до посадового окладу та розмір премії за червень, липень 2020 року, який складає 50% надбавки згідно Колдоговору, до 30% премії згідно Колдоговору, 15% встановленого відсотку премії за кожен відповідний звітний місяць; відповідно до наказу від 31.08.2020 року №324, ОСОБА_2 встановлено розмір надбавки до посадового окладу та розмір премії за серпень 2020 року, який складає 50% надбавки згідно Колдоговору, до 30% премії згідно Колдоговору, 20% встановленого відсотку премії за звітний місяць; відповідно до наказу від 30.09.2020 року №258, ОСОБА_2 встановлено розмір надбавки до посадового окладу та розмір премії за вересень 2020 року, який складає 50% надбавки згідно Колдоговору, до 30% премії згідно Колдоговору, 15% встановленого відсотку премії за звітний місяць; відповідно до наказу від 30.10 2020 року №343, ОСОБА_2 встановлено розмір надбавки до посадового окладу та розмір премії за жовтень 2020 року, який складає 50% надбавки згідно Колдоговору, до 30% премії згідно Колдоговору, 5% встановленого відсотку премії за звітний місяць; відповідно до наказу від 30.11.2020 року №384, ОСОБА_2 встановлено розмір надбавки до посадового окладу та розмір премії за листопад 2020 року, який складає 50% надбавки згідно Колдоговору, до 30% премії згідно Колдоговору, 15% встановленого відсотку премії за звітний місяць; відповідно до наказу від 31.12.2020 року №422, ОСОБА_2 встановлено розмір надбавки до посадового окладу та розмір премії за грудень 2020 року, який складає 50% надбавки згідно Колдоговору, до 30% премії згідно Колдоговору, 15% встановленого відсотку премії за кожен відповідний звітний місяць (а.с.96-104, том 1).

Згідно проведеного позивачем розрахунку, загальна заборгованість по заробітній платі становить: 451 151,16 грн., з яких: 189 758,27 грн. - сума недонарахованого і невиплаченого посадового окладу; 77 334, 14 - сума ненарахованої і невиплаченої надбавки; 73 406,60 грн. - сума ненарахованої і невиплаченої премії; 69 335,84 грн. - сума ненарахованої і невиплаченої надбавки за безперервний стаж; 32 256, 00 грн. - сума ненарахованої і невиплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення; 9 060,31 грн. - сума неправомірно зменшеної суми вихідної допомоги при звільненні (а.с.2-65, том 1). Згідно проведеного позивачем розрахунку, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_2 за період з 26.09.2022 року по 13.03.2023 року становить: 80 514 грн. (а.с.207-208, том 2).

Згідно копії довідки розрахунку середньоденної заробітної плати ОСОБА_2 , за 2019 рік її середньоденна зарплата склала 506,65 грн., нарахована заробітна плата за звітний рік - 22 013,13 грн.; за 2020 рік - 1 316,75 грн., нарахована заробітна плата за звітний рік - 277 437,75 грн.; за 2021 рік - 1 562,8 грн., нарахована заробітна плата за звітний рік - 317 641,46 грн. (а.с.74, том 2).

Згідно копії довідки розрахунку ОСОБА_2 за 2022 рік, з врахуванням відпрацьованих годин, зарплати із окладу за відпрацьовані години (нараховано), лікарняних (нараховано), кількість днів, компенсації за невикористану відпустку (нараховано), надбавки за безперервний стаж роботи, індексації (нараховано), вихідного залишку за лютий 2022 року, вихідної допомоги (згідно статті 44 КЗпП України), а також авансу (видано), ПДФО 18% (утримано), ВЗ 15% (утримано), проф. внески 1% (утримано), виданого лікарняного за рах. ФСС за лютий, нараховано - 29 640,48 грн. та видано станом на 26.09.2022 року - 14 651,48 грн. (а.с.73, том 2).

Згідно копій наказів про встановлення розміру надбавок та премій керівникам, професіоналам, фахівцям та технічним службовцям; про виплату премії виробничому персоналу: від 31.10.2019 року №318 - ОСОБА_2 за жовтень 2019 року встановлено процент премії на рівні - 15% , надбавки - 0%; від 29.11.2019 року №349 - ОСОБА_2 за листопад 2019 року встановлено процент премії на рівні - 10% , надбавки - 0%; від 31.12.2019 року №373 - ОСОБА_2 за грудень 2019 року встановлено процент премії на рівні - 15% , надбавки - 0% (а.с.67-72, том 2).

Протоколом засідання правління АТ "Облтеплокомуненерго" від 17.05.2021 року вирішено з метою підтримання стабільного функціонування підприємства, тимчасово з 17.05.2021 року по 22.10.2021 року, на період подолання фінансових труднощів підприємства, залишити без змін функціонування норм колективного договору, що допускають оплату праці нижче від норм, визначених галузевою угодою, з можливістю за умови наявності фінансової спроможності поступового застосування (введення) положень галузевої угоди (а.с.42-43, том 2).

Копіями балансів (звітів про фінансовий стан) за 2019 рік, 2020 рік, 2021 рік підтверджується фінансове становище АТ "Облтеплокомуненерго" (а.с.46-63, том 2).

Розпорядженням Голови правління АТ "Облтеплокомуненерго" від 01.03.2022 року, в зв`язку з військовою агресією проти України, враховуючи Указ Президента від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", з метою підтримки працівників Товариства, виплату зарплати працівникам за березень 2022 року проведено у розмірі 90% від посадового окладу працівника, а в наступних місяцях здійснити остаточний розрахунок працівників АТ "Облтеплокомуненерго" за фактично відпрацьований час, у тому числі з подальшим відрахуванням зайво виданих коштів у разі виникнення такої необхідності (а.с.44, том 2).

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 13.03.2023 року, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов висновку, що під час розгляду справи судом не встановлено порушення АТ "Облтеплокомуненерго" прав ОСОБА_2 при здійсненні розрахунку при звільненні, що є підставою для відмови у задоволенні вимог її позову. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що: жодним нормативним чи локальним актом, до якого відноситься колективний договір, не передбачено встановлення коефіцієнту співвідношення до тарифної ставки (окладу) у твердому, незмінному, сталому значенні 1.3; за спірний період адміністрація Товариства та профспілковий комітет не приймали рішень про застосування коефіцієнту 1.3; жодним нормативним чи локальним актом не передбачено сталий, незмінний розмір надбавки до посадового окладу в розмірі 50% та її автоматичне застосування; розмір премії гранично обмежується 50% (за рішенням власника уповноваженого органу); накази про встановлення позивачу ОСОБА_2 премії в розмірі 50% відсутні; у період з 01.03.2019 року по 09.06.2021 року діяв колективний договір, в якому відсутній пункт про надбавки за безперервний стаж роботи, а у подальшому, дані надбавки повністю виплачені; позивач ОСОБА_2 не подавала до АТ "Облтеплокомуненерго" заяви на виплату матеріальної допомоги, рішень щодо надання ОСОБА_2 матеріальної допомоги не приймалось; відрахування із заробітної плати позивача 9 060,31 грн. здійснено у повернення виданого в рахунок заробітної плати авансу.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 відносно того, що судом першої інстанції ухвалено необґрунтоване рішення, висновки якого не відповідають фактичним обставинам справи та наданим стороною позивача письмовим доказам, а також нормам матеріального і процесуального права, не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції від 13.03.2023 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

За доводами апелянта, на виконання умов вказаної Галузевої угоди у відповідача AT "Облтеплокомуненерго" в період роботи ОСОБА_2 діяв відповідний Колективний договір на 2017-2018 роки, прийнятий на конференції трудового колективу 23.02.2017 року; Колективний договір на 2019-2021 роки, прийнятий на конференції трудового колективу 01.03.2019 року та Колективний договір на 2021-2024 роки, прийнятий на конференції трудового колективу 09.06.2021 року. Так, у відповідності до Розділу І Колективного договору на 2021-2024 роки передбачено, що сторони визнають даний колективний договір нормативним актом, на підставі якого буде здійснюватися регулювання всіх соціально-економічних, виробничих i трудових відносин на підприємстві протягом усього періоду його дії. Колективний договір укладено відповідно до чинного законодавства. Положення даного колективного договору є обов`язковими для виконання Адміністрацією i працівниками Товариства (сторонами, що його підписали). Дія колективного договору поширюється на всіх працівників Товариства. Апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що в Розділі 3 "Оплата та нормування праці" Галузевої угоди встановлено мінімальні обов`язкові гарантії в оплаті та нормуванні праці у сфері житлово-комунального господарства. Розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не нижче розміру мінімальної заробітної плати. Мінімальна тарифна ставка (оклад) за просту некваліфіковану працю у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, а мінімальну тарифну ставку робітника I розряду з 01 червня 2021 року в розмірі не менше 180 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (відповідно в умовах Галузевої угоди, що діяли до 2019 року розмір становив не менше 120 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та відповідно до 01 червня 2021 року - 160 відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб). За умов подальшої зміни законодавчо встановленого розміру прожиткового мінімуму Підприємствами переглядаються мінімальна тарифна ставка (оклад) за просту некваліфіковану працю та мінімальний розмір тарифної ставки робітника 1 розряду з часу його запровадження з дотриманням встановлених Галузевою угодою співвідношень розмірів тарифних ставок та посадових окладів (відповідно до пункту 3.1.2. Галузевої угоди). Умовами Колективного договору, а саме, в пункті 6 визначено, що оплата праці робітників здійснюється на основі чинної в Товаристві тарифної сітки з використанням міжрозрядних тарифних коефіцієнтів відповідно до Галузевої угоди на 2017-2018 роки. Для забезпечення росту реальної заробітної плати працівників Товариства протягом дії Галузевої угоди встановлено коефіцієнт співвідношення до мінімальної тарифної ставки (окладу) робітника I розряду у розмірі не більше 1,3. Проте, як стверджує апелянт, замість застосування протягом дії Галузевої угоди коефіцієнта співвідношення до мінімальної тарифної ставки (окладу) робітника I розряду у розмірі 1,3, відповідачем застосовувався коефіцієнт "1", що не забезпечувало виконання його основної функції - росту реальної заробітної плати. За доводами апелянта, неправомірні дії AT "Облтеплокомуненерго" щодо застосування коефіцієнту співвідношення на рівні "1", призвели до порушення прав робітників на забезпечення росту реальної заробітної плати, що потягло за собою матеріальні втрати ОСОБА_2 , як працівника підприємства, за період з 01.10.2019 року по 26.09.2022 року, і тому наявна необхідність перерахунку посадових окладів, надбавок та премій за весь цей період.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 13.03.2023 року, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 статті 94 КЗпП України, приписи якої кореспондуються із ч.1 статті 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 97 КЗпП України визначено, що оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.

Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, роботодавець зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів), відрядних розцінок, посадових окладів працівникам, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються роботодавцем з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Роботодавець (роботодавець - фізична особа) не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Положення ч.1 статті 47 КЗпП України передбачають, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Якщо працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно статті 83 КзпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Згідно з ч.1 статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більше ніж за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більше як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Закріплені у статтях 116, 117 КЗпП України норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними відповідно до законодавства всіх виплат в день звільнення та водночас стимулюють роботодавцем не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку із працівником.

Згідно із статтею 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до приписів ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Щодо застосування коефіцієнту співвідношення для забезпечення росту реальної заробітної плати до тарифної ставки (окладу) робітника І розряду у розмірі не більше 1.3, необхідно зазначити наступне.

Відповідно п. 6 Розділу IV Колективного договору на 2017-2018 роки, укладеного між адміністрацією та профспілковим комітетом працівників ПАТ "Облтеплокомуненерго" (зі змінами та доповненнями на 2019-2021 роки), на який посилається ОСОБА_2 у своєму позові, як на підставу для нарахування їй заробітної плати з урахуванням коефіцієнту 1.3, оплата праці робітників здійснюється на основі чинної у товаристві тарифної сітки, із використанням міжрозрядних тарифних коефіцієнтів, відповідно до Галузевої угоди на 2017-2018 роки. Для забезпечення реального росту коефіцієнту заробітної плати працівників Товариства, протягом дії Галузевої угоди встановлено коефіцієнт співвідношення до тарифної ставки (окладу) робітника 1 розряду у розмірі не більше 1.3.

Питання встановлення коефіцієнту співвідношення до тарифної ставки (окладу) робітника 1 розряду розглядається та вирішується адміністрацією спільно з профспілковим комітетом, з урахуванням економічного становища Товариства кожної дільниці, зони обслуговування Товариства окремо.

Відповідно п.6 Розділу IV Колективного договору на 2021-2024 роки, укладеного між адміністрацією та профспілковим комітетом працівників АТ "Облтеплокомуненерго", для забезпечення росту реальної заробітної плати працівників Товариства протягом дії Галузевої угоди встановлено коефіцієнт співвідношення до тарифної ставки (окладу) робітника 1 розряду у розмірі не більше 1.3 та персональні оклади.

Питання встановлення коефіцієнту співвідношення до тарифної ставки (окладу) робітника 1 розряду розглядається та вирішується адміністрацією спільно з профспілковим комітетом, з урахуванням економічного становища Товариства кожної дільниці, зони обслуговування Товариства окремо.

Вищезазначеними положеннями Колективних договорів АТ "Облтеплокомуненерго" визначено, що підставою для застосування коефіцієнту співвідношення до тарифної ставки (окладу) у розмірі не більше 1,3 є спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету. При цьому, у будь-якому разі, приймається до уваги економічне становище товариства. Застосування відповідачем коефіцієнту не більше 1,3, на який посилається позивач, є виключно правом сторін Колективного договору, яке застосовується за визначених умов.

Як обґрунтовано встановлено судом першої інстанції, жодним нормативним чи локальним актом, до якого відноситься колективний договір, не передбачено встановлення коефіцієнту у твердому, незмінному, сталому значенні 1.3. У колективному договорі лише є обмеження величини такого коефіцієнту, який не може перевищувати 1.3. Визначення конкретної ставки коефіцієнту, як і самої можливості встановлення коефіцієнту, віднесено до компетенції адміністрації та профспілкового комітету.

Зважаючи на те, що за періоди, за які ставиться позивачем вимога, адміністрація Товариства та профспілковий комітет не приймали рішень стосовно застосування коефіцієнту 1.3, суд першої інстанції дійшов вірного по суті висновку щодо відсутності підстав для перерахунку заробітної плати ОСОБА_2 .

Щодо доплат та надбавок до тарифних ставок, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 3.1.8. Галузевої угоди на 2017-2021 роки визначено, що перелік та розмір доплат і надбавок до тарифних ставок і посадових окладів визначається додатком 6 цієї Угоди. При цьому, у додатку 6 Галузевої угоди 2017-2021 роки передбачено надбавки за високі досягнення у праці - до 50 відсотків посадового окладу.

Згідно з п.9 Розділу IV Колективного договору на 2017-2018 роки керівним працівникам, професіоналам і фахівцям встановлюється надбавка за високі досягнення у праці до 50% посадового окладу. Такі ж положення містяться у п.9 Розділу IV Колективного договору на 2021-2024 роки.

Відповідно до наданих відповідачем наказів Голови правління АТ "Облтеплокомуненерго" про встановлення розміру надбавок та премій керівникам, професіоналам, фахівцям та технічним службовцям; про виплату премії виробничому персоналу з додатками: від 31.10.2019 року №318 - ОСОБА_2 за жовтень 2019 року встановлено процент премії на рівні - 15% , надбавки - 0%; від 29.11.2019 року №349 - ОСОБА_2 за листопад 2019 року встановлено процент премії на рівні - 10% , надбавки - 0%; від 31.12.2019 року №373 - ОСОБА_2 за грудень 2019 року встановлено процент премії на рівні - 15% , надбавки - 0%; від 31.01.2020 року №30, від 28.02.2020 року №52, від 30.04.2020 року №108 - ОСОБА_2 встановлено розмір надбавки до посадового окладу та розмір премії за січень, лютий, квітень 2020 року, який складає 50% надбавки згідно Колдоговору, до 30% премії згідно Колдоговору, 15% встановленого відсотку премії за кожен відповідний звітний місяць; відповідно до наказу від 28.05.2020 року №135, ОСОБА_2 встановлено розмір надбавки до посадового окладу та розмір премії за травень 2020 року, який складає 50% надбавки згідно Колдоговору, до 30% премії згідно Колдоговору, 10% встановленого відсотку премії за звітний місяць; відповідно до наказів від 30.06.2020 року №166, від 30.07.2020 року №194, ОСОБА_2 встановлено розмір надбавки до посадового окладу та розмір премії за червень, липень 2020 року, який складає 50% надбавки згідно Колдоговору, до 30% премії згідно Колдоговору, 15% встановленого відсотку премії за кожен відповідний звітний місяць; відповідно до наказу від 31.08.2020 року №324, ОСОБА_2 встановлено розмір надбавки до посадового окладу та розмір премії за серпень 2020 року, який складає 50% надбавки згідно Колдоговору, до 30% премії згідно Колдоговору, 20% встановленого відсотку премії за звітний місяць; відповідно до наказу від 30.09.2020 року №258, ОСОБА_2 встановлено розмір надбавки до посадового окладу та розмір премії за вересень 2020 року, який складає 50% надбавки згідно Колдоговору, до 30% премії згідно Колдоговору, 15% встановленого відсотку премії за звітний місяць; відповідно до наказу від 30.10 2020 року №343, ОСОБА_2 встановлено розмір надбавки до посадового окладу та розмір премії за жовтень 2020 року, який складає 50% надбавки згідно Колдоговору, до 30% премії згідно Колдоговору, 5% встановленого відсотку премії за звітний місяць; відповідно до наказу від 30.11.2020 року №384, ОСОБА_2 встановлено розмір надбавки до посадового окладу та розмір премії за листопад 2020 року, який складає 50% надбавки згідно Колдоговору, до 30% премії згідно Колдоговору, 15% встановленого відсотку премії за звітний місяць; відповідно до наказу від 31.12.2020 року №422, ОСОБА_2 встановлено розмір надбавки до посадового окладу та розмір премії за грудень 2020 року, який складає 50% надбавки згідно Колдоговору, до 30% премії згідно Колдоговору, 15% встановленого відсотку премії за кожен відповідний звітний місяць (а.с.67-72, том 2; 96-104, том 1).

Таким чином, виплата надбавки за високі досягнення у праці ОСОБА_2 проводилась відповідно до умов Колективного договору у розмірі до 50%. При цьому, судом першої інстанції обгрунтовано вказано, що роботодавцем не передбачено сталого, незмінного розміру такої надбавки та автоматичного її застосування.

Щодо нарахування премії керівникам, професіоналам, фахівцям, технічним службовцям та робітникам, необхідно зазначити, що додатками №2 до Колективних договорів є Положення про преміювання керівників, професіоналів, фахівців та технічних спеціалістів АТ "Облтеплокомуненерго" за рахунок фонду оплати праці на відповідні роки.

Пунктом 1.2. вказаного Положення визначено, що умови введення та розміри надбавок, премій та інших компенсаційних виплат всім працівникам власник або уповноважений ним орган вирішує самостійно (стаття 97 КЗпП України).

Премії керівників, професіоналів, фахівців та технічних спеціалістів Товариства виплачуються з фонду оплати праці за рахунок собівартості (п.2.1. Положення).

Згідно п.2.2. Положення, підставою для виплати премій з фонду оплати праці є рішення власника або уповноваженого ним органу, прийняте виходячи з рівня виконання кожним працівником власних посадових обов`язків, належного виконання покладених на нього завдань тощо за певний календарний період за поданням начальника відповідного структурного підрозділу з урахуванням фінансово-економічної ситуації на Товаристві, що склалася на момент прийняття рішення щодо розміру преміювання.

Крім цього, п.2.4. Положення визначає виключно порядок нарахування премій, а саме "премії нараховуються за фактично відпрацьований час за місяць на заробіток по посадовим окладам та на всі види доплат та надбавок по основній роботі".

Накази про встановлення позивачу премії в розмірі саме 50% відсутні, при цьому, в матеріалах справи містяться накази голови правління АТ "Облтеплокомуненерго", де у відповідні місяці ОСОБА_2 встановлювалась премія до 10% (вказані накази перелічені вище).

За даних обставин, суд першої інстанції правомірно відмовив позивачу ОСОБА_2 у задоволенні позовної вимоги про стягнення премії у розмірі 50%.

Щодо надбавки до посадового окладу працівникам за безперервний стаж роботи, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Надбавка до тарифної ставки чи посадового окладу працівникам основних професій за безперервний стаж роботи на підприємствах та організаціях сфери тепло-, водопостачання і водовідведення усіх організаційно-правових форм та форм власності, передбачена у п.3.1.9 змін і доповнень до Галузевої угоди на 2017-2021 роки.

Повідомну реєстрацію цих змін до Галузевої угоди на 2017-2021 роки у відповідності до чинного законодавства, проведено Мінекономіки України 11.05.2021 року за №10, таким чином, зміни набули чинності 11.05.2021 року.

Відтак, виплата надбавки за безперервний стаж роботи до 11.05.2021 року у Товаристві не була передбачена.

17.05.2021 року на засіданні Правління АТ "Облтеплокомуненерго" було прийнято рішення, (на підставі ч.2 статті 14 Закону України "Про оплату праці"), "з метою підтримання стабільного функціонування підприємства, тимчасово з 17.05.2021 року по 22.10.2021 року - на період подолання фінансових труднощів підприємства, залишити без змін функціонування норм колективного договору, що допускають оплату праці нижче від норм, визначених Галузевою угодою, з можливістю за умови наявності фінансової спроможності поступового застосування (введення) положень Галузевої угоди".

Додатком №23 до Колективного договору на 2021-2024 роки, прийнятого на конференції трудового колективу 09.06.2021 року, є Положення "Про встановлення і умови виплати щомісячної надбавки до тарифної ставки чи посадового окладу працівникам основних професій за безперервний стаж роботи на АТ "Облтеплокомуненерго".

Відповідно до п.3.1. вказаного Положення, надбавка робітникам на підприємстві обчислюється, нараховується і виплачується щомісяця за фактично відпрацьований час виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) робітника основної професії без урахування інших надбавок і доплат. Надбавка керівникам, професіоналам, фахівцям та технічним службовцям на підприємстві обчислюється, нараховується і виплачується щомісяця за фактично відпрацьований час виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) техніка І категорії основного виробництва без урахування інших надбавок і доплат.

У зв`язку із зазначеним, доплати за безперервний стаж почали виплачуватись у Товаристві з листопада 2021 року та виплачені позивачу в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції відносно того, що відсутні підстави для нарахування ОСОБА_2 надбавки до посадового окладу, за безперервний стаж роботи до листопада 2021 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначають, що їй безпідставно не була нарахована та виплачена матеріальна допомога на оздоровлення в 2019-2022 роках, внаслідок чого вона недоотримала 32 256,00 грн. Апелянт стверджує, що відповідачем не в повному розмірі була виплачена вихідна допомога при звільненні; за даними AT "Облтеплокомуненерго", відповідно до платіжного доручення №8261 від 26.09.2022 року та відомості розподілу виплат AT "Облтеплокомуненерго", ОСОБА_2 виплачена вихідна допомога при звільненні в сумі 14 651,48 грн., проте, за даними AT "Облтеплокомуненерго", відповідно до наказу №169/к від 26.09.2022 року вихідна допомога складається з розміру середнього місячного заробітку ОСОБА_2 - 14 761,00 грн. та компенсації за невикористану відпустку в сумі 14 879,48 грн. Отже, 14 761,00 грн. + 14 879,48 грн. = 29 640,48 грн. Нараховані податки на заробітну плату: 29 640, 48 (18%; 1,5%; 1%) = 5 928,69 грн. За даних обставин, апелянт вважає, що вона мала отримати вихідну допомогу при звільненні в сумі: 29 640,48 грн. - 5 928,69 грн. = 23 711,79 грн., а отримала лише 14 651,48 грн., тобто, їй неправомірно зменшено суму вихідної допомоги при звільненні на 9 060,31 грн. За доводами апелянта, загальна сума неправомірно невиплаченої їй відповідачем заробітної плати на день звільнення становить 451 151,16 грн., з яких: 189 758,27 грн. - сума недонарахованого i невиплаченого посадового окладу; 77 334,14 грн. - сума ненарахованої i невиплаченої надбавки; 73 406, 60 грн. - сума ненарахованої i невиплаченої премії; 69 335,84 грн. - сума ненарахованої і невиплаченої надбавки за безперервний стаж; 32 256,00 грн. - сума ненарахованої i невиплаченої матеріальної допомоги на оздоровлення; 9 060,31 грн. - сума неправомірно зменшеної суми вихідної допомоги при звільненні. Оскільки при звільненні позивача відповідач свого обов`язку із проведення з працівником розрахунку не здійснив, тому, як стверджує апелянт, наявні підстави для застосування до відповідача відповідальності за затримку розрахунку при звільненні, передбаченої статтею 117 КЗпП України.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 13.03.2023 року, виходячи із наступного.

Умови виплати працівникам АТ "Облтеплокомуненерго" матеріальної допомоги передбачені Положеннями "Про встановлення та надання матеріальної допомоги працівникам АТ "ОТКЕ" на відповідні роки, що є Додатком №8 до колективного договору на 2017-2018 роки (зміни та доповнення на 2019-2021 роки) та колективного договору на 2021-2024 роки.

У Положеннях зазначено, що матеріальна допомога, що виплачується штатним працівникам АТ "ОТКЕ", розподіляється в залежності від підстав та порядку її надання на матеріальну допомогу, що має систематичний характер і надається всім або більшості працівників за рахунок собівартості, та одноразову матеріальну допомогу, яка виплачується за рахунок прибутку Товариства.

Питання надання матеріальної допомоги, передбаченої цим Положенням, незалежно від її виду та підстав надання, розглядається та вирішується адміністрацією спільно із профспілковим комітетом, з урахуванням економічного становища Товариства, що склалося на момент розгляду заяви (клопотання) про надання допомоги. Вказані розміри матеріальної допомоги, за погодженням адміністрації та профспілки, можуть тимчасово визначатися у якості граничних максимальних розмірів додаткових соціальних пільг, що надаються Товариством.

Щорічна допомога на оздоровлення працівників, про невиплату якої заявлено ОСОБА_2 , призначається у розмірі до 4-х діючих мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб по Україні у грудні відповідного року (розділ ІІ Положення).

З огляду на вказані Положення, суд першої інстанції вірно вказав, що матеріальна допомога позивачу правомірно не виплачувалась, оскільки матеріальна допомога на оздоровлення надається на підставі заяви (клопотання) працівника, який потребує матеріальної допомоги. За твердженнями відповідача АТ "ОТКЕ", такої заяви на виплату матеріальної допомоги ОСОБА_2 не подавалося, і позивачем вказані доводи відповідача не спростовано. В матеріалах справи відсутня як заява ОСОБА_2 на ім`я АТ "ОТКЕ" щодо виплати матеріальної допомоги, так і рішення АТ "ОТКЕ" щодо надання позивачу будь-якої матеріальної допомоги за 2019-2022 роки.

Щодо тверджень позивача відносно неправомірного зменшення вихідної допомоги при її звільнені, необхідно зазначити наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, компенсація за невикористану відпустку ОСОБА_2 становить 14 879,47 грн., вихідна допомога становить 14 761,00 грн., загальна сума нарахування - 29 640,48 грн. З них: 14 651,48 грн. - позачергові виплати; 5 335,29 грн. - ПДФО; 148,79 грн. - профспілковий внесок; 444,61 грн. - військовий збір; 9 060,31 грн. - відрахування із заробітної плати ОСОБА_2 для покриття її заборгованості АТ "ОТКЕ" (для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати).

01.03.2022 року, з метою підтримання працівників Товариства, на підставі розпорядження адміністрації АТ "ОТКЕ", було перераховано всім працівникам 90% посадового окладу працівника, як аванс, виданий в рахунок заробітної плати (для ОСОБА_2 - 9 060,31 грн.).

У зв`язку з тим, що із ОСОБА_2 було призупинено трудовий договір, і виплата заробітної плати не проводилась, то на час виплати ОСОБА_2 вихідної допомоги з неї відраховано 9 060,31 грн. за аванс, виданий в рахунок заробітної плати, у відповідності до статті 127 КЗпП України.

Згідно із статтею 127 КЗпП України, відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, установі і організації, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу, зокрема, для повернення авансу, виданого в рахунок заробітної плати.

Оскільки судом встановлено, що при звільненні ОСОБА_2 відповідачем виконано свій обов`язок щодо проведення з нею розрахунку, і позивачем не доведено наявності у відповідача перед ОСОБА_2 заборгованості по заробітній платі, то, відповідно відсутні підстави для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України.

Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку рішення суду першої інстанції від 13.03.2023 року про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , оскільки такий висновок суду узгоджується із фактичними документально підтвердженими обставинами справи та нормами права, які регламентують спірні правовідносини.

За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 13.03.2023 року, підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 13 березня 2023 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: