печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2024 р.

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Хайнацького Є.С.,

при секретарі - Сміян А.Ю.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лисенка Сергія Олексійовича, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі - відповідач, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лисенка Сергія Олексійовича (далі - третя особа-1, Приватний виконавець Лисенко С.О.), Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича (далі - третя особа-2, Приватний нотаріус Баршацький І.В.), в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений Приватним нотаріусом Барщацьким І.В., на підставі якого Приватним виконавцем Лисенком С.О. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 від 19.01.2021 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2024 року відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10.09.2024 року.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження № 11586 від 24.11.2020 року у Приватного виконавця Лисенка С.О.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову до завершення розгляду справи по суті може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також негативно вплинути на реалізацію його законних прав та інтересів.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дати надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. В силу вимог п.6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, видом забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку. Частиною 1 статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Так, у відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову можуть бути вжитті судом у випадку наявності реального ризику ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або у випадку, коли ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у випадку їх невжиття буде неможливий.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису № 11586 від 24.11.2020 року, вчиненого Приватним нотаріусом Барщацьким І.В., на підставі якого Приватним виконавцем Лисенком С.О. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 від 19.01.2021 року.

При цьому, суд звертає увагу, що у вимогах заяви про забезпечення позову позивачем вказано невірний номер виконавчого провадження, а саме, зазначено номер і дату вчинення виконавчого напису, замість вірних даних виконавчого провадження.

Оцінюючи співмірність, необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, відповідність заявленій вимозі, їхній меті, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07.02.2014 року № 6, при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа.

Приписи ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження", які встановлюють вичерпний перелік підстав зупинення виконавчих дій, не містять такої підстави як оскарження виконавчого документу до суду, а вказують лише на обов`язок виконавця зупинити вчинення виконавчих дій, зокрема, на підставі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Аналіз вказаної норми свідчить про те, що звернення до суду з позовом про визнання оскаржуваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із порушенням приписів закону при його вчиненні, не нівелює обов`язку виконавця вчинити примусові дії з його виконання в порядку та в межах строків, визначених Законом України "Про виконавче провадження", що свідчить про обґрунтованість посилань заявника на можливе виконання спірного виконавчого напису за час вирішення спору в суді.

За наявності в матеріалах справи документального підтвердження початку примусового виконання спірного виконавчого напису нотаріуса, невжиття заходів до забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом може нівелювати ефективність судового захисту, адже у разі повного виконання спірного виконавчого напису, запропоновані до стягнення за ним кошти вже будуть стягнуті та відбудеться виконання, а з метою повернення заявнику стягнутих коштів доведеться знову звертатися до суду з новими позовами та понести додаткові витрати. Пунктом 2 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" також передбачено, що державний виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Отже, єдиним можливим способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є не зупинення виконавчого провадження чи виконавчих дій, а зупинення стягнення за виконавчим документом, що оскаржується у судовому порядку.

Оскільки позивач обрав неспівмірний захід забезпечення позову, який поміж іншого є протиправним втручанням у діяльність приватного виконавця, а суд не вправі обирати самостійно за позивача спосіб забезпечення позову, оскільки тим самим порушить принцип рівності сторін, у зв`язку з чим у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 158, 260, 352-353 Цивільного процессуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Яни Вікторівни, Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельника Юрія Анатолійовича, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений та підписаний суддею 24.05.2024 року.

Суддя Є.С. Хайнацький