Дата документу 09.12.2024
Справа № 501/3945/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України по цивільній справі за

поданням приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича

заінтересовані особи:

боржник ОСОБА_1

стягувач ПАТ «Дельта Банк»

предмет та підстави подання: про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України

постановив ухвалу про наступне та

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, згідно якої просить суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно неї, яке застосоване ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 16.12.2020 по справі №501/3945/20.

Заява обґрунтована тим, що заборгованість за виконавчим листом погашена.

На підставі викладеного заявник звернувся до суду з відповідною заявою.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 14.11.2024 ініційовано питання щодо відновлення знищеного судового провадження у справі.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 29.11.2024 відновлено втрачене провадження в справі в частині документів.

У судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Одеської області, стягувач та боржник не з`явилися, були повідомлені належним чином.

Дослідивши заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, суд керується наступним.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича знаходиться виконавче провадження № 58478199 з виконання виконавчого листа № 522/3244/12 виданого Приморським районним судом м. Одеси 29.11.2013 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» (р/р НОМЕР_1 , МФО 380236, ідентифікаційний код за ) заборгованість по кредитному договору на загальну суму 816 802,91 грн.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 16.12.2020 по справі №501/3945/20 подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. у виконавчому провадженні №58478199 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 задоволено. Тимчасово обмежено громадянку України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом №2-418/2009, виданим Іллічівським міським судом Одеської області 08.04.2015 року про стягнення заборгованості по кредитному договору.

Відповідно до повідомлення ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» від 10.09.2020, який набув статус кредитора за Договором №2244/К про відступлення права вимоги (а.с.25-27) анульовано борг ОСОБА_2 за кредитним договором №363/ФКВІП-07 від 12.09.2017 станом на 11.09.2020 (а.с.24).

Відповідно до постанови приватного виконавця Колечко Д.М. від 12.10.2021 виконавчий лист №522/3244/12, виданий 29.11.2013 Приморським міським судом м.Одеса у виконавчому провадженні №58478199 повернуто стягувачу, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення, в тому числі припинено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 (а.с.30-31).

Отже, відсутнє відкрите виконавче провадження, в межах якого обмеження у праві виїзду за межі України для заявника сприяло б примусовому виконанню рішення суду.

Разом з тим, рішенням Державної прикордонної Служби України №2376 від 26.10.2023 ОСОБА_1 відмовлено в перетинанні державного кордону України (а.с.32).

Свобода пересування гарантована ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі Конвенції), частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». Разом з тим, згідно з ч.3 вказаної статті передбачено, що на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochevv. Bulgaria» від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч.3 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід памятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду. Тому застосування такого обмеження має періодично переглядатися судом (принаймні в останній інстанції) з метою з`ясування доцільності його подальшого застосування, причому обсяг судового розгляду повинен дозволити суду взяти до уваги всі фактори, й у тому числі ті, що стосуються пропорційності такого обмеження.

Схожі висновки ЄСПЛ ще раніше зробив у справі "Ігнатов проти Болгарії" («Ignatov v. Bulgaria», 02.07.2009), де неможливість судового оскарження тривалого обмеження указаного вище права людини, що полягало у забороні видачі закордонного паспорту, була визнана порушенням ст.2 Протоколу до Конвенції та ст.13 Конвенції.

У справі «Хлюстов проти Росії»(«Khlyustov v. Russia» від 11.07.) ЄСПЛ застосував указані стандарти при вирішенні питання щодо заборони виїзду боржника за кордон у зв`язку з невиконанням судового рішення про стягнення заборгованості. Зокрема, у цій справі ЄСПЛ визнав порушення ст.2 Протоколу №4 до Конвенції через те, що рішення про заборону виїзду за кордон було застосовано «автоматично», тобто лише у зв`язку з тим, що боржник добровільно не сплатив заборгованість, та без належного обґрунтування з урахуванням індивідуальної ситуації заявника.

Як зазначено у ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч.5, ч.6, ч.7 ст.441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, тому наявні підстави для скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, які встановлені ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 16.12.2020.

Керуючись ст.441 ЦПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відносно громадянки України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), яке застосоване ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 16 грудня 2020 року по справі №501/3945/20.

Направити копію ухвали до Державної Прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко