Провадження 2/127/5352/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Король О.П., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ :

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу в розмірі 10080,00 доларів США.

Позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову у виді накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності та грошові кошти, які належать ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та знаходяться (обліковуються) на його банківських рахунках в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах на території України, в межах суми 10080 (Десять тисяч вісімдесят) доларів США.

Заява мотивована тим, що 01.11.2006 року ОСОБА_1 було передано ОСОБА_2 у позику грошові кошти у сумі 2 000, 00 доларів США, під 2% в місяць.

Наведений правочин оформлений розпискою про отримання ОСОБА_2 коштів у розмірі 2 000, 00 доларів США. Оригінал розписки знаходиться у позивача.

Проте ОСОБА_2 свої зобов?язання щодо повернення позичених коштів, переданих у позику 01.11.2006 року, не виконав. Відповідач умисно не виконує своїх зобов?язань за розпискою від 01.11.2006 року щодо повернення грошових коштів, уникає зв?язку жодними засобами, хоча останньому відомий зміст та обсяг невиконаних зобов?язань за позикою та строк їх виконання, оскільки йому була надіслана вимога про повернення коштів.

Станом на 01.09.2024 року позичені кошти ОСОБА_1 не повернуто.

При цьому, крім суми заборгованості 2000 доларів США за весь період підлягає стягненню заборгованість по відсотках, а саме:

за 2006 рік (листопад -грудень) 2 х 4% = 80 дол. США;

за період 2007-2023 року - 16 років х 480 = 7 680 дол. США;

за січень серпень 2024 =320 дол.США,

що разом складає 8 080 дол.США.

Наведене свідчить про те, що при укладенні договору позики Відповідач не мав наміру його виконувати та свідомо ухиляється від повернення суми позики, що зумовлює необхідність вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти в межах ціни позову, які належать Відповідачу.

Розмір заборгованості Відповідача перед позивачем є значним, що дає підстави для обгрунтованих сумнівів в подальшій можливості стягнення цієї заборгованості у разі незастосування заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти Відповідача, що містяться на його рахунках в межах ціни позову та розміру судових витрат.

Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві приватної власності та грошові кошти, які належать ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та знаходяться (обліковуються) на його банківських рахунках в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах на території України, в межах суми 10080 (Десять тисяч вісімдесят) доларів США.

Розглянувши заяву, суд дійшов висновку про її задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Розглянувши заяву про забезпечення позову судом не встановлено необхідності виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням, а також не встановлено необхідності призначення клопотання про забезпечення позову до розгляду в судовому засіданні з викликом сторін.

Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.

Суд, розглянувши вищезазначену заяву, враховуючи обґрунтування позивача, приходить до висновку про наявність підстав для забезпечення позову, враховуючи те, що вимога про забезпечення позову подана з додержанням вимог, встановлених ст. 151 ЦПК України.

Представником позивача в заяві про забезпечення позову зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов. Заходи забезпечення позову відповідають заявленим вимогам, безпосередньо пов`язані з предметом спору, є співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання рішення суду.

Судом також враховується охорона прав та інтересів інших осіб, які беруть участь у справі, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Цивільний процесуальний кодекс України враховує принцип рівноправ`я сторін у процесі і забезпечує захист інтересів, в тому числі, відповідача.

Судом перевірено аргументованість вимоги про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, враховано те, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Судом враховано, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, направлені на недопущення, утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Відповідність забезпечувальних заходів заявленій вимозі полягає у відповідності майнового інтересу позивача заходам, про застосування яких він клопоче перед судом. Так, відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року N?9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з?ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 149-153, 157 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на праві приватної власності та грошові кошти, які належать ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , та знаходяться (обліковуються) на його банківських рахунках в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах на території України, в межах суми 10 080 (Десять тисяч вісімдесят) доларів США.

Допустити ухвалу суду до негайного виконання з дня її постановлення незалежно від оскарження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Відомості про учасників справи :

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя