Провадження № 2-зз/752/33/24
У Х В А Л А

Іменем України

03 червня 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк А.В.,

за участю секретаря - Крушельницької Д.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Кухаренко О.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва клопотання представника ОСОБА_3 - Кухаренко Ольги Володимирівни про застосування заходів забезпечення позову, вжитих у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , в особі представника - адвоката Кухаренко О.В., звернулась до суду із заявою, в якій просить скасувати захід забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , та транспортного засобу HYUNDAI модель TUCSON, 2017 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , право власності на які зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 .

Заява мотивована тим, що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 14 червня 2021 року частково задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі та накладено арешт на вказані об`єкти. Однак, постановою Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, а тому відповідно до положень частини дев`ятої статті 158 ЦПК України наявні підстави для скасування вжитих заходів забезпечення.

У судовому засіданні представник відповідача підтримала вказане клопотання, додатково пояснивши, що сторона позивача могла при зверненні із касаційною скаргою до Верховного Суду подати клопотання про зупинення виконання судового рішення апеляційної інстанції, проте такою можливістю не скористалась.

Позивач у судовому засіданні заперечував щодо задоволення такого клопотання, надав до суду письмові заперечення.

Суд, вивчивши клопотання представника відповідача, вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа № 752/13657/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору та поділ майна подружжя, за результатом розгляду якої рішенням від 24 травня 2023 року позов задоволено частково: розірвано договір про поділ майна подружжя від 14 вересня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заблоцькою Л.Б., зареєстрований за № 1493; в порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 право власності на наступне майно: частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 58,2 кв.м, жилою 25,3 кв.м, частину автомобіля марки HYUNDAI модель TUCSON, 2017 р. випуску, номер шасі НОМЕР_1 , червоного кольору, д.н. НОМЕР_2 ; в порядку поділу спільного майна подружжя визнано за ОСОБА_3 право власності на наступне майно: частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 58,2 кв.м, жилою 25,3 кв.м, частину автомобіля марки HYUNDAI модель TUCSON, 2017 р. випуску, номер шасі НОМЕР_1 , червоного кольору, д.н. НОМЕР_2 ; вирішено питання стягнення судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, скасовано рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 24 травня 2023 року та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Судом встановлено, що у даній справі ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 14 червня 2021 року вживалися наступні заходи забезпечення позову:

-накладено арешт на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 58,2 кв.м., право власності на яку зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 ;

-накладено арешт на автомобіль марки HYUNDAI модель TUCSON, 2017 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , право власності на який зареєстровано на ім`я ОСОБА_3 .

Звертаючись до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову в рамках даної справи представник відповідача обґрунтовував своє клопотання тим, що постановою Київського апеляційного суду від 13 березня 2024 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову, а відтак, відпали обставини, які зумовили застосування заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно із частиною дев`ятої статті 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд бере до уваги, що спір між колишнім подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 остаточно не вирішений і перебуває на стадії касаційного оскарження.

Так, 07 травня 2024 року Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у даній цивільній справі (провадження № 61-4262ск24) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Тобто, спір між колишнім подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебуває на стадії касаційного оскарження, а відповідно до повноважень, визначених ст. 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд; скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

Зважаючи на наведене, задоволення клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову може призвести за час касаційного перегляду Верховним Судом справи № 752/13657/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 до реалізації належного їм майна, щодо якого ще вирішується спір.

Тобто, спір між колишнім подружжям ще остаточно не вирішений, незважаючи на набрання рішенням законної сили після апеляційного перегляду, тому застосовані судом заходи забезпечення позову не втратили своєї актуальності, і виходячи із повноважень суду касаційної інстанції та вимог сторін є необхідними до закінчення касаційного провадження.

Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина друга статті 149 ЦПК України).

У статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Окрім того, відповідно до визначених процесуальним законом повноважень та функцій Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення процесуального питання про вжиття заходів забезпечення позову на стадії касаційного перегляду судових рішень у справі. Вказані висновки узгоджуються із висновками, висловленими, зокрема, в ухвалах Верховного Суду від 19 листопада 2021 року у справі № 759/8031/19, від 12 січня 2022 року у справі № 761/47743/19.

Таким чином, на стадії касаційного оскарження мають зберігати свою силу застосовані судом заходи забезпечення позову, адже касаційне оскарження є стадією судового провадження у спорі і свідчить про його існування, а вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову спрямовані на попередження недобросовісної поведінки власника майна та інших осіб під час розгляду судового спору, недопущення з його боку дій, які можуть ускладнити у майбутньому виконання ймовірного судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування. Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, або навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, оскільки спір між сторонами по суті остаточно не вирішений.

Керуючись статтями 158, 258, 260, 261, 352, 353, 354 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 - Кухаренко Ольги Володимирівни про застосування заходів забезпечення позову, вжитих у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання договору та поділ майна подружжя, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя А.В.Слободянюк