Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2719/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2024 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Виноградівської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Орган опіки та піклування Виноградівської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач та відповідачка ОСОБА_2 одружилися 11 листопада 2004 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб видане Виконкомом Матіївської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, серії НОМЕР_1 зроблено запис № 10. Від шлюбу мають двох дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проживали за адресою АДРЕСА_1 . На протязі останніх двох років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до чоловіка, піклування про створення в сім`ї доброзичливість сприятливої моральної-психологічної атмосфери. З ініціативи відповідачки постійно виникають сварки, свідком яких нерідко є дочка ОСОБА_4 . У серпні 2023 року сталася чергова сварка, в ході якої відповідачка ображала позивача. В цей день вона зібрав свої особисті речі без будь яких пояснень переїхала проживати сама в АДРЕСА_2 до свого брата. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. За переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, протилежність поглядів на сімейне життя, втрачено почуття любові та поваги. Вважає, що за таких умов шлюб необхідно розірвати.

Разом із позовною вимогою про розірвання шлюбу позивач просить суд визначити місце проживання дочки ОСОБА_4 разом з ним та вказує, що має можливість забезпечити належні умови проживання для дитини, повною мірою займатися вихованням дочки, дати освіту та добробут. Наміру перешкоджати відповідачці в здійсненні її прав та обов`язків щодо дитини він не має.

Позивач в підготовче засідання засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Відповідачка будучи належним чином, своєчасно повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в підготовче засідання з невідомих суду причин не з"явилася , однак подала до суду письмову заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, на розірвання шлюбу згідна, проти задоволення позову в частині визначення місця проживання дитини з позивачем - заперечує.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Виноградівської міської ради в підготовче судове засідання також не з`явився та подав до суду висновок органу опіки та піклування про визначення місця проживання дитини.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе у підготовчому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11 листопада 2004 року у Виконкомі Матіївської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 10, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 11.11.2004.

Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка досягла повноліття та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільне подружнє життя у сторін не склалося. Різні характери та погляди на сімейне життя призвели до розпаду сім`ї. Між ними відсутнє взаєморозуміння.

На даний час сторони проживають окремо.

Шлюб сторін носить формальний характер.

Позивач остаточно визначився і зберегти шлюб не бажає. Наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідачка на розірвання шлюбу згідна.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

У відповідності із ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення, а відтак, позовні вимоги по розірвання шлюбу слід задовольнити.

Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання дитини суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ч.3 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до положень ч. 4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено з матеріалів справи дочка сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з батьком, позивачем по справі ОСОБА_1 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де їй створено всі необхідні умови для виховання та навчання.

Згідно висновку органу опіки та піклування Виноградівської міської ради від 27.05.2024 № 02.1-15/2512, питання про визначення місця проживання дитини сторін - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком було винесено на розгляд засідання Комісії з питань захисту прав дитини 24.05.2024 року. За результатами розгляду питання Комісією прийнято рішення, письмовий висновок органу опіки та піклування згідно пункту 5 статті 19 Сімейного кодексу України при участі в засіданні надати суду, де зазначити визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_1 , залишити на розгляд суду. У зв`язку з вищенаведеним, орган опіки та піклування Виноградівської міської ради вважає за доцільне визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_1 , залишити на розгляд суду.

Принципом 6 «Декларації прав дитини» від 20 листопада 1959 року визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Судом встановлено, що позивач має постійне місце проживання, утримує дітей матеріально, не курить, спиртні напої не вживає, аморальний спосіб життя не веде.

Позивач самостійно займається вихованням та утриманням дитини, забезпечує дочку матеріально та піклується про неї, має житло, в якому створені належні умови для проживання та розвитку дитини. Позивач, як батько належним чином виконує свої батьківські обов`язки, забезпечує дочку усім необхідним, проявляє батьківську турботу, піклується про її фізичний та духовний розвиток, цікавиться станом здоров`ям та успіхами, виявляє інтерес до її внутрішнього світу. Тобто з боку позивача відсутні виключні обставини, які б унеможливлювали проживання дитини разом з ним, чи негативно впливали на її виховання та розвиток.

Відповідачка, мати дитини проживає окремо від сім`ї - в будинку свого брата за адресою: АДРЕСА_2 .

Аналізуючи вищенаведені обставини та враховуючи вимоги норм сімейного законодавства, належні умови проживання за місцем проживання батька, що сприяють розвитку і належному вихованню дитини, суд вважає доцільним визначити місце проживання дочки з батьком, що повністю відповідає інтересам дитини

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст.110, 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Шлюб, укладений 11 листопада 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у Виконкомі Матіївської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 10 - розірвати.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , та залишити дитину на утриманні та самостійному вихованні біля батька.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко