Справа № 463/6510/22 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 22-ц/811/186/24 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
Провадження № 22-ц/811/3098/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

розглянувши у м. Львові у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2023 року та на ухвалу цього ж суду від 22 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь вартість відшкодування матеріальної шкоди як різниці між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням в розмірі 79 666,96 грн, а також стягнути з відповідачів судові витрати, що складаються з судового збору, витрат на правничу допомогу та витрат на проведення автотоварознавчої експертизи у справі. Позов мотивує тим, що 28 квітня 2022 року приблизно о 11 год 43 хв. на вул. Галицькій, 1 в с. Підберізці Пустомитівського району Львівської області трапилась дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю транспортних засобів «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ТДВ «СК «Мотор-Гарант» згідно Договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/2401971, та «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Власником ТЗ «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , являється ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 . Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 11.05.2022 у справі 445/541/22 ОСОБА_2 визнано винним у настанні вищевказаної ДТП та притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. 29.04.2022 позивач звернувся із заявою про страхове відшкодування у ТДВ «СК «Мотор-Гарант». За погодженням з ТДВ «СК «Мотор-Гарант» позивач звернувся до судового експерта Галамай Б.І. з метою проведення судової автотоварознавчої експертизи та уклав Договір № 02 з виконання судової експертизи від 02.05.2022. Відповідно до Висновку № 43 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 20.05.2022, складеного судовим експертом Галамай Б.І., встановлено, зокрема вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від виявлених при обстеженні 03.05.2022 внаслідок пошкодження 28.04.2022, в цінах на вказану дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ), становить 140 470,61 грн. Коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент його пошкодження 28.04.2022 становить Ез = 0,68. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від виявлених при обстеженні 03.05.2022 внаслідок пошкодження 28.04.2022 в цінах на вказану дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ) становить 60 803,65 грн. Висновок № 43 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 20.05.2022, складений судовим експертом Галамай Б.І., є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом, який дозволяє встановити розмір матеріального збитку, завданого позивачу. Копію зазначеного висновку 20.05.2022 р. було надано в ТДВ «СК «Мотор-Гарант». Враховуючи наведене, розмір страхового відшкодування, який підлягає до виплати ТДВ «СК «Мотор-Гарант», становить 60 803,65 грн (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля). Власником ТЗ «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , являється БУВР Західного Бугу та Сяну. В свою чергу, у відповідь на адвокатський запит вих. № 019 від 10.06.2022 відповідач листом № 13/924 від 22.06.2022 повідомив, що ОСОБА_2 працює в БУВР Західного Бугу та Сяну на посаді начальника Золочівської експлуатаційної дільниці на підставі наказу від 23.11.2020 № 352-ос. В день скоєння ДТП 28.04.2022 він перебував у щорічній відпусті: з 18.04.2022 по 01.05.2022 на підставі наказу по БУВР від 11.04.2022 № 152-К. Аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керувала транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується самим володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм, що становить 79 б66,96 грн

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 20.05.2022, складений висновок № 43 судовим експертом Галамай Б.І., який є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом, який дозволяє встановити розмір матеріального збитку, завданого позивачу. Так, вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 140 470,61 грн, коефіцієнт фізичного зносу становить Ез = 0,68, вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля становить 60 803,65 грн. Копію Висновку № 43 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 20.05.2022 було надано в ТДВ «СК «Мотор-Гарант» та страхова компанія виплатила страхове відшкодування 60 803,65 грн (вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля).

Вказує, що шкода завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Відповідач - 1 та Відповідач - 2 солідарно зобов`язані сплатити Позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням): 140 470,61 грн - 60 803,65 грн. = 79 666,96 грн.

09.06.2022 ОСОБА_1 відчужив ТЗ «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , за Договором купівлі-продажу транспортного засобу на користь ОСОБА_4 . Позивач не здійснював відновлювальний ремонт ТЗ «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 та здійснив його продаж в пошкодженому після ДТП від 28.04.2022 стані.

Станом на дату постановлений судом 1-ї інстанції рішення по справі № 463/6510/22 ОСОБА_4 (покупець) сплатив визначену Договором купівлі-продажу транспортного засобу від 09.06.2022 ціну (вартість) ТЗ «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 169 529,39 грн, що виходячи з умов договору, свідчить про перехід права власності до покупця.

З огляду на викладене, фактичний розмір невідшкодованої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП позивачу, становить 79 666,96 грн.

Просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким стягнути солідарно із БУВР Західного Бугу та Сяну та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 79 666 грн 96 коп. різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 22 вересня 2023 року заяву представника відповідача ОСОБА_5 про розподіл судових витрат задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 5 000 (п`ять тисяч гривень) грн судових витрат, пов`язаних із розглядом цивільної справи.

В решті вимог заяви - відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що рішення Личаківського районного суду м. Львова від 11.09.2023 по справі № 463/6510/22 оскаржується у Львівському апеляційному суді, таке відповідно до норм ЦПК, ЦК підлягає скасуванню. Вважає, що ухвала Личаківського районного суду м. Львова по справі № 463/6510/22 від 22.09.2023 також є незаконною, необґрунтованою і підлягає скасуванню.

Просить скасувати ухвалу.

26.12.2023 представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 подала відзив на апеляційну скаргу. Просить рішення залишити без змін. Скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи судом апеляційної інстанції проведено без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу на рішення суду слід задовольнити частково, апеляційну скаргу на ухвалу суду - задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення та ухвала суду таким вимогам не повністю відповідають.

Судом установлено, що 28 квітня 2022 року приблизно о 11 год 43 хв. на вул. Галицькій, 1 в с. Підберізці Пустомитівського району Львівської області трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ТДВ «СК «Мотор-Гарант» згідно Договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/2401971, та «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Власником ТЗ «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , являється ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 .

Постановою Золочівського районного суду Львівської області від 11.05.2022 у справі 445/541/22 ОСОБА_2 визнано винним у настанні вищевказаної ДТП та притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

29.04.2022 позивач звернувся із заявою про страхове відшкодування у ТДВ «СК «Мотор-Гарант». За погодженням з ТДВ «СК «Мотор-Гарант» позивач звернувся до судового експерта Галамай Б.І. з метою проведення судової автотоварознавчої експертизи та уклав Договір № 02 з виконання судової експертизи від 02.05.2022.

Відповідно до Висновку № 43 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 20.05.2022, складеного судовим експертом Галамай Б.І., встановлено, зокрема, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від виявлених при обстеженні 03.05.2022 внаслідок пошкодження 28.04.2022, в цінах на вказану дату обстеження, без урахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без урахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ), становить 140 470,61 грн. Коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент його пошкодження 28.04.2022 становить Ез = 0,68. Вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від виявлених при обстеженні 03.05.2022 внаслідок пошкодження 28.04.2022 в цінах на вказану дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно-відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ) становить 60 803,65 грн.

Як убачається із п.2 Висновку № 43 за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 20.05.2022, експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України.

Копію зазначеного висновку 20.05.2022 було надано в ТДВ «СК «Мотор-Гарант». Враховуючи наведене, ТДВ «СК «Мотор-Гарант» виплатило страхове відшкодування у розмірі 60 803,65 грн (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля).

Розмір невідшкодованої шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДТП становить 79 666,96 грн.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Судом установлено, що власником ТЗ «ВАЗ 21099», реєстраційний номер НОМЕР_1 , являється БУВР Західного Бугу та Сяну. Суд також установив, що відповідач ОСОБА_2 працює в БУВР Західного Бугу та Сяну на посаді начальника Золочівської експлуатаційної дільниці БУВР на підставі наказу від 23.11.2020 № 352-ос. В день скоєння ДТП 28.04.2022 він перебував у щорічній відпустці з 18.04.2022 по 01.05.2022 на підставі наказу по БУВР Західного Бугу та Сяну від 11.04.2022 № 152-К. ОСОБА_2 з зазначеної вище відпустки не відкликався та жодних виробничих завдань не отримував, в т.ч. з використанням автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 . Ураховуючи наведене, суд прийшов до правильного висновку про те, що зазначеним автомобілем ОСОБА_6 заволодів неправомірно, використовуючи його в своїх цілях.

Відмовляючи у задоволення позовних вимог до БУВР Західного Бугу та Сяну, суд виходив з того, що з урахуванням факту неправомірного заволодіння і використання ОСОБА_2 ТЗ ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , у власних потребах, власник зазначеного транспортного засобу, яким є БУВР, не являється суб`єктом майнової відповідальності, до якого можна пред`явити майнові вимоги щодо відшкодування шкоди за наслідками зазначеного ДТП. Усі майнові вимоги повинні бути звернуті до безпосереднього винуватця зазначеного ДТП.

Проте повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до частини четвертої статті 1187 ЦК України особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, особи, які вчинили вказані протиправні дії (неправомірно заволоділи транспортним засобом, механізмом або іншим об`єктом), відшкодовують шкоду на загальних підставах цивільно-правової відповідальності особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки. Коли цьому сприяла недбалість її власника або володільця (не була забезпечена належна охорона тощо), відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, може бути покладено на особу, яка неправомірно заволоділа цим джерелом, і на його власника або володільця у частці відповідно до ступеня вини кожного з них, з урахуванням обставин, що мають істотне значення (частина четверта статті 1187 ЦК).

Отже, для застосування до спірних правовідносин положень частини четвертої статті 1187 ЦК України необхідно встановити, що особа, яка фактично користувалася транспортним засобом під час завдання шкоди, заволоділа ним неправомірно та, що цьому сприяла недбалість власника транспортного засобу.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_2 у день скоєння ДТП 28.04.2022 перебував у щорічній відпустці з 18.04.2022 по 01.05.2022, на підставі наказу по БУВР Західного Бугу та Сяну від 11.04.2022 № 152-К. З зазначеної відпустки, як визнають відповідачі, не відкликався та жодних виробничих завдань не отримував, в т.ч. з використанням автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 . Посадова інструкція начальника Золочівської експлуатаційної дільниці від січня 2021 року не передбачає можливості керувати транспортним засобом під час виконання посадових обов`язків, тим більше, під час перебування у щорічній відпустці. Отже, зазначеним автомобілем ОСОБА_2 заволодів неправомірно, використовуючи його в своїх цілях. При цьому, власник джерела підвищеної небезпеки БУВР Західного Бугу та Сяну, не забезпечив належного контролю за використанням автомобіля, не забезпечив належну охорону транспортного засобу, тому повинен нести цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 а момент вчинення ДТП неправомірно використовував належний БУВР Західного Бугу та Сяну транспортний засіб, чому сприяла недбалість власника транспортного засобу, шкода завдана позивачу підлягає стягненню з відповідачів у рівних частках.

Згідно з частинами першою та другою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що у разі здійснення відновлювального ремонту пошкодженої речі розмір збитків визначається як реальна вартість матеріалів і робіт, затрачених на її відновлення. Проте доказів на підтвердження чи спростування факту проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, як і доказів на підтвердження розміру витрат на відновлювальний ремонт і того, що вони понесені саме ним, позивач суду не надав, а тому в задоволенні його позову до ОСОБА_2 слід відмовити через недоведеність позовних вимог.

З таким висновком суду колегія суду не погоджується.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не проводив відновлювальний ремонт транспортного засобу «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , після ДТП 28.04.2022, а здійснив продаж транспортного засобу «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в пошкодженому після ДТП від 28.04.2022 стані, що стверджується копією договору купівлі-продажу транспортного засобу від 09.06.2022, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Відповідно до п.2.1 Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 09.06.2022 продаж транспортного засобу вчинено між сторонами за ціною (вартістю) узгодженою сторонами у розмірі 169 529,39 грн зазначена ціна визначена сторонам виходячи з ринкової вартості предмету договору, яка становить 310 000 грн, за мінусом вартості відновлювального ремонту предмету договору в розмірі 140 470, 61 грн.

Покупець сплачує продавцеві першу частину вартості транспортного засобу у розмірі 19 529,39 грн в день підписання цього договору перед передачею транспортного засобу (п.2.2.21). Оплата вартості транспортного засобу у розмірі 150 000 грн здійснюється покупцем з моменту укладення цього Договору рівними щомісячними платежами по 12 5000 грн на протязі 12 місяців. Останній платіж має бути сплачений покупцем на користь продавця не пізніше 09.06.2023.

Як убачається зі змісту зазначеного договору (п. 2.2.4), спірний автомобіль в день підписання зазначеного договору фактично був переданий ОСОБА_4 .

Станом на дату розгляду справи ОСОБА_4 сплачено визначену Договором купівлі-продажу транспортного засобу від 09.06.2022 вартість транспортного засобу «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у розмірі 169 529,39 грн. Ураховуючи наведене, фактичний розмір невідшкодованої шкоди, заподіяної позивачу внаслідок ДТП, становить 79 666,96 грн, яка підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити його.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду слід скасувати з наведених вище мотивів, позов задовольнити частково. Стягнути на користь ОСОБА_1 з БУВР Західного Бугу та Сяну 39 833, 48 грн різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою та з ОСОБА_2 39 833,48 грн різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

У зв`язку із скасуванням рішення суду та задоволенням позовних вимог частково підлягає скасуванню ухвала про розподіл судових витрат від 22.09.2023.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 496,20 грн судового збору за подання позовної заяви з кожного.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення суду задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2023 року скасувати, постановити нову постанову. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну на користь ОСОБА_1 39 833, 48 грн різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 39 833,48 грн різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Стягнути з Басейнового управління водних ресурсів річок Західного Бугу та Сяну на користь ОСОБА_1 496,20 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 496,20 грн судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу суду задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 22 вересня 2023 року скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено: 31.05.2024

Головуючий

Судді