Справа № 308/851/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

03 червня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Шумило Н.Б.,

з участю секретаря судових засідань Кравчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин справи:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Ковач Іван Васильович, звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути аліменти на користь з відповідача на користь позивача, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі 4000 гривень, щомісячно на кожну дитину починаючи з дня пред`явлення даного позову до досягнення дітьми повноліття, та стягнути аліменти за минулий час, починаючи з 01.01.2014 року.

Позов обґрунтовано тим, що 21 листопада 2009 року між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_5 ) та ОСОБА_2 було укладено шлюб. У період шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась донька ОСОБА_4 .

Вказує, що в 2013 році шлюбні відносини сторін припинилися, відповідач не бере участі у вихованні спільних з позивачем дітей, з того моменту утриманням дітей займається позивач разом з яким діти проживають весь цей час.

08 вересня 2014 року позивач зверталась з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. 19 вересня 2014 року було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду 10.10.2014 року 24.12.2014 року судом позов було залишено без розгляду через повторну неявку позивача.

Позивач зазначає, що не зможе забезпечити самостійно належний рівень життя та розвитку дітей, тому батько, який здоровий та працездатний, зможе сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 грн. щомісячно, на кожну дитину, починаючи з січня 2014 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому позивач вважає, що відповідач може сплачувати такий розмір аліментів.

Процесуальні дії по справі та заяви учасників справи:

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.03.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання, повідомлялась належним чином. При цьому, 03.06.2024 року до суду від представника позивача адвоката Ковач І.В. поступила заява, згідно якої просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач у судове засідання 03.06.2024 повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявсь належним чином, шляхом направлення судової повістки, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення не подавав.

За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що 21.11.2009 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєструвано шлюб Виконавчим комітетом Кам`яницької сільської ради Удгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис №157. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка « ОСОБА_7 », дружини - « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 01.12.2023 року (видано повторно).

З копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 19.09.2019 року (видано повторно) вбачається що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , його батьками зазначені: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

З копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 19.09.2019 року (видано повторно) вбачається що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками зазначені: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

Також додано копію позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яка подана до суду 17.10.2013 р.

З копії ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 04.06.2014 (справа №308/18208/13-ц) вбачається, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- залишено без розгляду.

Крім того, з доданих документів встановлено, що 08.09.2014 року знову була зареєстрована в суді позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, при цьому ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 04.06.2014 (справа №308/11563/14-ц) залишено без розгляду, через повторну неявку позивача.

До матеріалів справи представником позивача адвокатом Ковач І.В. також було додано заяви громадян ОСОБА_8 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_9 ( АДРЕСА_2 ), у яких останні підтверджують, що діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 8 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до положень Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначено у ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7ЗУ «Про державний бюджет України на 2024 рік» визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який становить для дітей віком від 6 до 18 років: 3196 гривень.

Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України,суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Європейський суд з прав людини зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення від 0712.2006 року у справі «HUNT v. UKRAINE», №31111/04, § 54).

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків.

Із матеріалів справи встановлено, що 21.11.2009 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 уклали шлюб, як зазначає позивач фактично з 2013 року шлюбні відносини припинено, діти проживають разом з матір`ю, що підтверджується заявами громадян ОСОБА_8 ( АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_9 ( АДРЕСА_2 ).

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує вік дітей, те, що вони проживають з матір`ю, а також те, що відповідач є особою працездатного віку, на утриманні інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків немає.

Виходячи з наведеного, керуючись принципом розумності і справедливості, враховуючи обставини передбачені ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дітей, в розмірі по 2 500,00 гривень щомісячно, на кожну дитину, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, є об`єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та обов`язку обох батьків їх утримувати та відповідатиме реальним потребам дітей, а також матеріальному становищу сторін у справі, та не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. На думку суду такий розмір аліментів, не є надмірним тягарем для відповідача. Аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми та співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Відтак, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Необхідно також зазначити, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін., а також вирішувати питання про аліменти на дітей відповідно до положень ст.ст. 189, 190 СК України.

Щодо вимоги про стягнення аліментів за минулий час, а саме починаючи з 01.01.2014 року, слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: (а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; (б) ухилення відповідача від надання утримання дитині.

Положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Чинним законодавством саме на позивача покладено обов`язок доведення суду того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а також того, що відповідач ухилявся від їх сплати.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем на підтвердження вимог в цій частині додано копію позовної заяви про розірвання шлюбу та стягнення аліментів від 08.09.2014 і ухвалу про залишення вказаної позовної заяви без розгляду, через повторну неявку позивача, відтак вказане на переконання суду не може свідчити про те, що позивач починаючи з 01.01.2014 року вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, а також того, що відповідач з цього часу ухилявся від їх сплати.

Враховуючи наведене, беручи до уваги, що будь-яких інших доказів на підтвердження того, що позивач вживала заходи, щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, суд приходить до висновку, що вимога щодо стягнення аліментів за минулий час задоволенню не підлягає, за недоведеністю.

Як вбачається із штампу за вх.№1931 позивач звернулася до суду із даним позовом 11.01.2024 року, тому на підставі ст. 191 СК України аліменти слід стягувати починаючи з 11.01.2024 року.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати суми платежу аліментів за один місяць.

При цьому у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню в користь держави судові витрати в розмірі 1211,20 гривень судового збору.

Керуючись ст.ст.12, 13, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 430 ЦПК України, ст. ст.180-184, 191 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, - задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі по 2500,00 (дві тисячі п`ятсот) грн. на кожну дитину, щомісячно, що підлягає індексації щорічно і до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 11.01.2024 року.

Стягнути із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Повне заочне рішення суду складено 03.06.2024 року.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило