Номер провадження: 22-ц/813/3274/24
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О. І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Драгомерецького М.М.,

Дришлюка А.І.,

за участю:

секретаря Чеботар А.Г.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Павельченка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про прийняття заяви від представника ОСОБА_2 - адвоката Воронюка Максима Олександровича про зменшення позовних вимогу цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення, за апеляційною скаргоюпредставника ОСОБА_1 - адвоката Павельченка Ігоря Віталійовича на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.03.2021 року, ухваленого під головуванням судді Калашнікової О.І.,

встановив:

02.07.2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , та змінивши вимоги, просила суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.03.2021 року позов ОСОБА_2 задоволено (т.2, а.с.124-128).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Павельченко І.В. ставить питання про скасування рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.03.2021 року, ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (т.2, а.с.130-139).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Дідик С.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги (т.2, а.с.163-166).

Постановою Одеського апеляційного суду від 23.03.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.03.2021 року було залишено без змін (т.3, а.с.13-16).

Разом з тим, постановою Верховного Суду від 08 листопада 2023 року постанову Одеського апеляційного суду від 23.03.2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.3, а.с.153-165).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи визначено склад суду: головуючий суддя Сегеда С.М., судді: Драгомерецький М.М., Дришлюк А.І. (т.3, а.с.169).

Вирішуючи питання про слухання справи у відкритому судовому засіданні, за участю відповідача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Павельченка І.В., у відсутність інших учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання (т.3, а.с.241-246).

У зв`язку з цим, колегія суддів зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.

На підставі викладеного, враховуючи, що дана справа тривалий час перебуває в провадженні апеляційного суду (т.2, а.с.145), а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції у відкритому судовому засіданні за участю з`явившихся учасників справи, у відсутність інших учасників справи.

З підстав викладеного, та враховуючи, що заявник - адвокат Бойко А.В. не надала доказів своєї неможливості участі у справі в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне відмовити їй в задоволенні заяви про відкладення розгляду справи (т.3, а.с.247, 248).

При цьому колегією суддів також враховано, що інші представники позивача ОСОБА_2 (адвокат Воронюк М.О. і адвокат Дідик С.В.) також були належним чином сповіщені про розгляд даної справи в суді апеляційної інстанції, рівно як і позивач ОСОБА_2 , однак до суду також не з`явились і причини своєї неявки не вказали.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції представник ОСОБА_2 - адвокат Воронюк М.О. звернулася із заявою про зменшення позовних вимог (т.1, а.с.118-126).

Протокольною ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.02.2021 року було прийнято до розгляду заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Воронюка М.О. про зменшення позовних вимог (т.1, а.с.162).

З цих підстав колегія суддів зазначає наступне.

Так, у постанові від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19) Велика Палата Верховного Суду зробила висновки, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Проте не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

За змістом п. 2 ч.ч. 2, 3 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

При поданні зазначених заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Крім того, у п.п. 6, 7 ч.2 ст. 43 ЦПК України йдеться про те, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві, поданій у липні 2020 року, позивачка ОСОБА_2 предметом позову визначила усунення перешкод у реалізації права користування житловим будинком, шляхом позбавлення ОСОБА_1 права користування житловим будинком та виселення з цього будинку; а також зняття її з реєстрації місця проживання у спірному житловому будинку.

При цьому підставами позову ОСОБА_2 визначила те, що з моменту розірвання шлюбу з її сином ОСОБА_3 відповідачка неправомірно проживає у спірному будинку, оскільки не є членом її сім`ї; вона як власник будинку не надавала їй згоду на постійне проживання в ньому.

Також з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16 липня 2020 року останній відкрив загальне позовне провадження у справі та призначив підготовче судове засідання, а ухвалою від 09 листопада 2020 року закрив підготовче провадження у справі та призначив її до судового розгляду по суті (т.1, а.с.27-28, 106-107).

29 січня 2021 року позивачка ОСОБА_2 подала заяву про зменшення позовних вимог, у якій предметом позову визначила лише вимогу про усунення перешкод у користуванні спірним будинком шляхом виселення відповідачки.

Отже, підстави позову залишилися незмінними. Фактично у цій заяві позивачка навела посилання на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 13 жовтня 2020 року у справі № 447/455/17 (провадження № 14-64цс20), що не може вважатися зміною підстав позову.

Зазначені обставини свідчать про те, що заява про зменшення позовних вимог подана після закриття підготовчого провадження, в той час як позивачка має право збільшити або зменшити розмір позовних вимог, змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне протокольну ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22.02.2021 року про прийняття заяви представника ОСОБА_2 адвоката Воронюка М.О. про зменшення позовних вимог, скасувати і залишити її без розгляду.

Керуючись ч. 2, ст. 222, ст.ст.381,389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Протокольну ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 22.02.2021 року про прийняття заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Воронюка Максима Олександровича про зменшення позовних вимог, скасувати.

Заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Воронюка Максима Олександровича про зменшення позовних вимог у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення, залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна ухвала суду складена 02.12.2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк