Провадження № 22-з/801/44/24
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Медвецький С. К.
УХВАЛА

21 березня 2024 рокуСправа № 127/30349/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Медвецького С. К.,

суддів: Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув заяву адвоката Білова І. В. в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 127/30349/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в :

У грудні 2022 року адвокат Мишковська Т. М. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 лютого 2023 року позов задоволено.

Збільшено розмір аліментів, встановлений рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва по справі № 487/4671/16-ц від 30 листопада 2016 року, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 6 000 грн, з обліком індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягнення з 27 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Припинено стягнення аліментів за виконавчим документом, виданим на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва по справі № 487/4671/16-ц від 30 листопада 2016 року, станом на день набрання рішення суду законної сили і після повної сплати заборгованості по аліментах.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02 листопада 2023 року указане заочне рішення скасовано.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14листопада 2023 року позов задоволено.

Збільшено розмір аліментів, встановлений рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва по справі № 487/4671/16-ц від 30 листопада 2016 року, вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 6 000 грн, з обліком індексації відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягнення з 27 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Припинено стягнення аліментів за виконавчим документом, виданим на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва по справі № 487/4671/16-ц від 30 листопада 2016 року, станом на день набрання рішення суду законної сили і після повної сплати заборгованості по аліментах.

Додатковим рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 листопада 2023 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 11 січня 2024 року апеляційну скаргу адвоката Білова І. В. в інтересах ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2023 року змінено, викладено абзац другий його резолютивної частини у такій редакції:

«Збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва по справі № 487/4671/16-ц від 30 листопада 2016 року та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 2 100 грн з подальшою індексацією відповідно до закону, щомісяця, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 6 000 грн, з обліком індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з дня набрання законної сили цим рішенням і до досягнення дитиною повноліття».

В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2023 року залишено без змін.

Додаткове рішення Вінницької міського суду Вінницької області від 27 листопада 2023 року залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

15 березня 2024 року до Вінницького апеляційного суду надійшла заява адвоката Білова І. Г. в інтересах ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить зазначити, що:

«Стягнення аліментів за виконавчим документом, виданим 30 червня 2023 року на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 лютого 2023 року припинити станом на день набрання рішення суду законної сили і після повної сплати заборгованості по аліментах».

Указує, що на виконання заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 лютого 2023 року у цій справі 30 червня 2023 року видано виконавчий документ, за яким 12 липня 2023 року Заводським відділом державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1.

Разом з тим, 05 лютого 2024 року видано виконавчий лист на виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2023 року, після його апеляційного перегляду, за яким відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2, по якому проводиться стягнення.

Зазначає, що без ухвалення додаткового рішення Заводський відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) немає можливості закрити виконавче провадження № НОМЕР_1 від 12 липня 2023 року.

Відтак, на думку заявника, наявні підстави для ухвалення додаткового рішення у цій справі.

Відповідно до частини третьої статті 270 ЦПК суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення у тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд розглядає заяву про ухвалення додаткового рішення без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та поданої заяви, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви адвоката Білова І. В. в інтересах ОСОБА_2 та прийнятті додаткової постанови з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Указана норма процесуального закону встановлює, визначає та регламентує підстави вирішення питання про ухвалення додаткового рішення судом.

Отже указаний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України і воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє у задоволенні заяви.

Додаткове рішення суду - це такий акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог його повноти.

Додаткове рішення суду ухвалюється тоді, коли суд не вирішив усі заявлені вимоги у справі або не розв`язав окремі процесуальні питання.

Суд не вправі під виглядом додаткового рішення змінити зміст рішення або вирішити нові питання, що не досліджувалися у судовому засіданні.

Матеріалами справи встановлено, що усі заявлені позивачкою позовні вимоги були предметом апеляційного перегляду, результати якого викладені у постанові апеляційного суду від 11 січня 2024 року, а її мотивувальна частина містить норми процесуального закону, якими керувався суд змінюючи рішення суду першої інстанції в певній частині та залишаючи його іншу частину без змін.

Відтак заява представника відповідача - адвоката Білова І. Г., не містить законних підстав для ухвалення додаткового рішення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що підстави та порядок закриття виконавчого провадження встановлені статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Частинами першою, другою статті 432 ЦПК України встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що підстав для прийняття додаткової постанови у цій справі немає, тому у задоволенні заяви адвоката Білова І. Г. в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі слід відмовити.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви адвоката Білова І. В. в інтересах ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 127/30349/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ

судді: Світлана КОПАНИЧУК

Віталій ОНІЩУК