Номер провадження 2/754/185/24
Справа №754/4744/23
РІШЕННЯ

Іменем України

30 травня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючої судді Гринчак О.І.

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

Зміст зустрічних позовних вимог

У травні 2023 року до суду надійшла зустрічна позовна заява від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просить суд постановити рішення про виключення із актового запису № 978 від 03 грудня 2021 року про народження ОСОБА_3 , складеного Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відомостей про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, як батька ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Київ, Україна.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що у березні 2021 року ОСОБА_1 познайомився із ОСОБА_2 , вони почали зустрічатися, підтримувати стосунки. Невдовзі ОСОБА_2 повідомила, що вагітна. 27.08.2021 сторони уклали шлюб, з того часу почали проживати разом за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина - ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 вказує, що стосунки між сторонами не склалися, виникали конфлікти, сварки і 17.02.2022 ОСОБА_2 виставила його речі та вигнала його з квартири. Рішенням суду від 28.02.2023 у справі № 754/11524/22 шлюб між сторонами розірвано.

Позивач за зустрічним позовом стверджує, що під час сварок між сторонами, які стали підставою для розірвання шлюбу, ОСОБА_2 казала, що ОСОБА_1 не є батьком ОСОБА_3 та називала ймовірного біологічного батька дитини у зв`язку з цим він має сумнів щодо кровного споріднення з Даніелем.

Рух справи

12 квітня 2023 року позивачка, ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 17 квітня 2023 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано від Козелецької державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Чернігівській області інформацію про доходи та утримані податки ОСОБА_1 за період з 12.04.2020 по дату надання інформації.

20 квітня 2023 року ОСОБА_2 подано заяву про долучення документів до матеріалів справи.

08 травня 2023 року від Головного управління ДПС у Чернігівській області надійшла інформація на виконання вимог ухвали суду.

12 травня 2023 року до суду надійшла зустрічна позовна заява від ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини, а також подано відзив на первісну позовну заяву. Разом з зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 подано клопотання про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 17 травня 2023 року у справі № 754/4744/23 прийнято до спільного розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Здійснено перехід до розгляду цивільної справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 01 червня 2023 року клопотання ОСОБА_1 про призначення судової експертизи задоволено. Призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи.

14 серпня 2023 року від ОСОБА_2 надійшло клопотання, в якому йдеться про те, що позивачка не має змоги брати участь у судовому засіданні особисто, оскільки перебуває разом з дитиною за кордоном. Зважаючи на обставини її стосунків з ОСОБА_1 , вона визнає його позов до неї та погоджується з тим, що суд виключить запис про особу як батька ОСОБА_1 з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 . Більше не наполягає на зупиненні розгляду справи, а просить розглянути справу по суті у її відсутність. Позовні вимоги про стягнення аліментів просить залишити без розгляду.

26 вересня 2023 року на адресу суду від Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи надійшов лист про повернення ухвали суду без виконання.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2023 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23 листопада 2023 року клопотання ОСОБА_2 задоволено частково. Первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів залишено без розгляду. Судом не прийнято визнання ОСОБА_2 зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини і ухвалено продовжити судовий розгляд за вказаним зустрічним позовом.

26 грудня 2023 року ОСОБА_2 подано заяву про розгляд справи без її участі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 березня 2024 року закрито підготовче провадження у справі за зустрічним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання 30 травня 2024 року учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлялися належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи.

Зокрема, позивач за зустрічним позовом повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_2 ). Поштове відправлення повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідачка за зустрічним позовом, згідно із заявою від 26 грудня 2023 року, просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Суд на підставі ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 зазначено, що у передбачених нормами ЦПК України випадках повне судове рішення може відображати дату судового засідання, яким завершено судовий розгляд (відповідна дата вказана у вступній частині судового рішення) та дату складення повного судового рішення (відповідна дата вказана у резолютивній частині або після резолютивної частини судового рішення). У випадках, коли відбувається проголошення судового рішення, датою такого судового рішення є дата судового засідання, яким завершено судовий розгляд. І навпаки, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи; з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 27 серпня 2021 року у Козелецькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 лютого 2023 року у справі № 754/11524/22 вказаний шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 31.03.2023.

Сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про народження № 978 від 03 грудня 2021 року, складеного Деснянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 03.12.2021, в якому батьком вказано ОСОБА_1 , а матір`ю - ОСОБА_2 .

Норми права та мотиви суду

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (частини перша та друга статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ).

Кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч. 2, 3 ст. 150 СК України).

Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Законодавством передбачено обов`язки батьків щодо їх дитини, а також необхідність приймати судові рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги права та обов`язки її батьків, інших осіб.

Задоволення позову про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини призведе до скасування відповідних зобов`язань позивача перед дитиною.

Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України (частина 1 статті 121 СК України).

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Згідно з ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням вимог частини третьої статті 12 ЦПК України на позивача покладається тягар доведення, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідач у справі повинна довести належними та допустимими доказами, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це не знати.

Як роз`яснено у п. 11, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово зауважував, що наразі ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (див. наприклад рішення ЄСПЛ у справі «Kalacheva v. russian federation» № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Висновок генетичної експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією рф проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, який триває і нині.

Бойові дії супроводжуються порушенням прав та свобод дитини, серед яких право на життя, на безпеку в умовах бойових дій та війни, на освіту, на здоров`я та розвиток особистості, право бути із сім`єю, а також право на турботу і захист з боку держави.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 повідомила суд, що через воєнний стан в країні, необхідністю надання належних умов і догляду для малолітнього сина (який має ряд захворювань і потребує лікування), вона змушена була виїхати за межі України. З кінця квітня 2023 року перебуває в Німеччині. Вказувала, що вона не зможе з`явитися в бюро судово-медичних експертиз через об`єктивні причини, оскільки знаходиться з дитиною за 1500 км від Києва, не має матеріальної можливості здійснити таку поїздку, та за станом здоров`я дитина не зможе витримати довгий переїзд у спеку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про поважність причин неявки відповідача за зустрічним позовом разом з дитиною до експертної установи для відібрання зразків, необхідних для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Вказаний висновок суду кореспондується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 лютого 2024 року у справі № 489/8474/21.

Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 285/874/20 дійшов висновку, що суд не може допускати свавільного втручання у право дитини на повагу до приватного життя шляхом безпідставних (довільних) змін відомостей про її батьків.

Обставина щодо походження дитини від матері та батька, які перебувають у шлюбі між собою, відсутність кровного споріднення між батьком та дитиною могла бути спростована належним доказом, яким є висновок експерта.

Однак у цій справі жодних доказів, які б підтверджували відсутність кровного споріднення між ОСОБА_1 та дитиною, ОСОБА_3 , суду не надано.

Суд зауважує, що ОСОБА_2 у заяві про визнання позову, не повідомила суду, хто ж у такому випадку є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та яким чином мало бути остаточно вирішене питання походження у долі дитини.

Суд нагадує, що визнання ОСОБА_2 зустрічного позову ОСОБА_1 про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини, за відсутності спростування кровного споріднення між батьком і сином висновком експертизи, суперечить положенням ч. 1 ст. 122 СК України та порушує права дитини на визначення її походження від батьків, які перебували у шлюбі між собою на момент народження дитини, тому суд на підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України не прийняв визнання відповідачкою за зустрічним позовом цього позову, про що постановив ухвалу від 23 листопада 2023 року.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини не підлягають задоволенню у зв`язку з їх недоведеністю.

Керуючись ст. 12, 76-81, 263, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Деснянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачка за зустрічним позовом - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , код РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 06.06.2024.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак