Справа № 932/3413/23
Провадження № 2/932/982/23
20 лютого 2024 року м. Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді Овчиннікової О.С.,
при секретарі - Кирилішиній В.Д.,
розглянувши в залі суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
08.04.2023 позивач через свого представника адвоката Рудика І.І. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача - ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) завдану матеріальну шкоду заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 162 453,56 грн., витрати на проведення незалежної експертної оцінки у розмірі 4 500,00 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Позов обґрунтований тим, що 03.02.2023 р. о 16 год. 15 хв. в м. Дніпро на проспекті Б. Хмельницького біля будинку № 156А сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Kia Cerato», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.03.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як власника автомобіля марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_3 , не була застрахована.
Власником автомобіля марки «Kia Cerato», державний номерний знак НОМЕР_2 , відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , є позивач ОСОБА_3 .
З метою визначення розміру завданої шкоди Позивач звернувся до ФОП ОСОБА_4 « ОСОБА_5 » з яким було укладено Договір на проведення експертної оцінки № 79/102-23 від 07.02.2023 року. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 79/102-23 від 09.02.2023 року ринкова вартість транспортного засобу марки «Kia Cerato», державний номерний знак НОМЕР_2 складає 236 146,36 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Kia Cerato», державний номерний знак НОМЕР_2 , склала 397 272,23 грн.; вартість матеріального збитку складає 236 146,36 грн.; вартість транспортного засобу з урахуванням пошкоджень після ДТП складає 73 692,80 грн.
Отже, позивач вважає, що транспортний засіб марки «Kia Cerato», державний номерний знак НОМЕР_2 вважається фізично знищеним і в цьому випадку відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.
Отже, розмір майнової шкоди завданої позивачу внаслідок ДТП складає 162 453,56 грн., як різниця між ринковою вартістю транспортного засобу та вартістю транспортного засобу з урахуванням пошкоджень після ДТП, яку позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 .
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, своїм правом на подання відзиву не скористався.
Позивач та його представник позивача в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, через сервіс «Електронний суд» представник позивача подав заяву я кій просив розгляд справи проводити без їх з позивачем участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов, зокрема: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив.
Суд, вислухавши думки сторін, дослідивши зібрані у справі докази у їхній сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої винесено постанову, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Судом встановлено, що 03.02.2023 р. о 16 год. 15 хв. в м. Дніпро на проспекті Б. Хмельницького біля будинку № 156А сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «Kia Cerato», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.03.2023 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні вказаної ДТП.
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 як власника автомобіля марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_3 , не була застрахована.
Із досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до ФОП СОД « ОСОБА_5 » з яким було укладено Договір на проведення експертної оцінки № 79/102-23 від 07.02.2023 року. Відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 79/102-23 від 09.02.2023 року ринкова вартість транспортного засобу марки «Kia Cerato», державний номерний знак НОМЕР_2 складає 236 146,36 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Kia Cerato», державний номерний знак НОМЕР_2 , склала 397 272,23 грн.; вартість матеріального збитку складає 236 146,36 грн.; вартість транспортного засобу з урахуванням пошкоджень після ДТП складає 73 692,80 грн.
На час ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 не була застрахована жодним чинним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Також відсутні відомості, що ОСОБА_2 підпадає під норму п.13.1. ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що звільняло б відповідача від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.
В силу ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року №4, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
За ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України регулюється Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон).
Статтею 6 Закону передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до положень ст.29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано ст. 30 Закону, відповідно до якої транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Отже, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.
У разі, якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди здійснюється у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Право на залишки транспортного засобу отримує страховик чи моторне транспортне страхове бюро.
Як вбачається зі Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 79/102-23 від 09.02.2023 року транспортний засіб «Kia Cerato», державний номерний знак НОМЕР_2 , вважається фізично знищеним і в цьому випадку відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. Отже, з урахуванням того, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 не була застрахована жодним чинним полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то завдана шкода в повному обсязі повинна бути відшкодована відповідачем на загальних підставах.
Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позивачем в судовому засіданні надано докази, що підтверджують факт завдання шкоди у дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася за вини відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди та особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати цю шкоду.
У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги позивача про завдану матеріальну шкоду заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 162 453,56 грн. підлягають задоволенню.
Даючи оцінку доказам, наданим позивачем на підтвердження вартості матеріального збитку (звіту оцінювача), суд керується положеннями Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ (далі - Закон № 2658-ІІІ), який визначає правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні.
Відповідно до ст. 2 Закону № 2658-ІІІ оцінка майна, майнових прав та професійна оціночна діяльність регулюються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами з оцінки майна, що не суперечать йому.
Оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності (частина перша статті 3 Закону № 2658-ІІІ).
Стаття 9 Закону № 2658-ІІІ встановлює, що методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.
До таких нормативно-правових актів відноситься, зокрема Методика товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затверджена Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 1074/8395 в редакції Наказу від 24.07.2009 № 1335/5/1159 (далі також - Методика).
Вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки колісних транспортних засобів (КТЗ) у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин (пункт 1.3.).
Пункт 5.1. Методики визначає, що технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.
Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту (пункт 8.1. Методики).
Отже за змістом наведених положень Методики оцінка збитку внаслідок ДТП проводиться шляхом складання калькуляції вартості ремонтних робіт і запчастин, а базою для оцінки є результати огляду пошкодженого транспортного засобу.
Дослідженням наданого позивачем Звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 79/102-23 від 09.02.2023 року незалежного оцінювача ФОП СОД « ОСОБА_5 » та додатків до нього установлено, що за своєю формою та змістом він відповідає загальним засадам оцінки майна і Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.
У цьому звіті спеціаліст, який має кваліфікацію оцінювача за напрямом оцінки майна «Оцінка об`єктів у матеріальній сфері» та стаж роботи оцінювача з 2015 року, керуючись Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» та іншими нормативно-правовими актами, визначив ринкову вартість транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту його фізичного зносу, обсяг і номенклатуру робіт з відновлювального ремонту транспортного засобу, перелік необхідних складових та матеріалів, вартість відновлювального ремонту та розмір матеріального збитку, який визначається як вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників, необхідних для заміни під час ремонту.
Отже, Звіт незалежного оцінювача складено з урахуванням даних про обсяг і характер пошкоджень, встановлених під час огляду належного позивачу автомобіля, які були зафіксовані у дефектній відомості огляду транспортного засобу і підтверджені фотографічними зображеннями.
Зважаючи на викладене, суд покладає в обґрунтування свого рішення звіт про оцінку автомобіля в цілому як достовірний доказ, складений незалежним оцінювачем на замовлення позивача, а тому позовні вимоги позивача про відшкодування витрат на проведення незалежної експертної оцінки у розмірі 4 500,00 грн. підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Як вбачається з п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі позивач надав суду: договір про надання правової допомоги б/н від 20 березня 2023 року, укладений між клієнтом ОСОБА_1 та адвокатом Рудиком І.І.; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копію ордеру; копію квитанції до прибуткового касового ордера № 4 від 20.03.2023 на суму 12 000,00 грн.
Однак матеріали справи не містять детального опису наданих послуг адвоката та не надано суду максимально можливий обсяг доказів, що реально підтверджує заявлений розмір витрат на адвоката.
Також в питанні надання доказів варта уваги позиція Верховного Суду у справі № 922/2604/20, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Оскільки позивачем в передбаченому ЦПК України порядку не надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі, за таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 624,54 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ст.ст. 530, 612, 625, 1166, 1167, 1187, 1188 1194 ЦК України, Постановою ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013р. ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 259, 263-265 ЦПКУкраїни, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 162 453,56 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на проведення незалежної експертної оцінки у розмірі 4 500,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1 624,54 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Овчиннікова