Дата документу 28.03.2024 Справа № 335/9503/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 335/9503/23 Головуючий у 1 інстанції: Геєць Ю.В.
Провадження № 22-ц/807/663/24 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Івахненка Олександра Олександровича на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 перебувала у фактичних подружніх стосункахз ОСОБА_1 , від яких сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач, посилаючись на те, що син знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно не надає допомоги на утримання дитини, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000 грн., починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 4 544 грн. щомісячно.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, адвокат Івахненко О.О. як представник відповідача ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення сином повноліття.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції неповно встановлені обставини справи, які мають значення для її вирішення, суд не взяв до уваги, що відповідач не має реальної матеріальної можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що ОСОБА_1 добровільно надає матеріальну допомогу на утримання самої ОСОБА_2 та їхнього малолітнього сина ОСОБА_4 шляхом переказу грошових коштів на банківський рахунок позивача ОСОБА_2 . Суд не надав належної оцінки доказам про розмір його заробітної плати, відомостям про його місце проживання, про склад сім`ї та тому факту, що на його утриманні знаходиться його матір ОСОБА_5 . Також апелянт зазначив, що наразі він навчається у вищі на оплатній денній формі навчання.

Крім того, згідно відповіді Управління соціального захисту населення Нікополь-ської ВРДА Дніпропетровської області від 31.01.2024р. за вихідним № 91, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані в базі даних ІСОІ ВПО як внутрішньо переміщені особи, тому вони отримують допомогу від держави.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначила, що не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає рішення суду законним та обґрунтованим. Зазначає, що відповідачем були сплачені кошти на утримання дитини в розмірі 7473 грн. менш ніж за півтора місяці, що свідчить про те, що відповідач має додатковий дохід, розмір якого дозволяє йому забезпечувати себе і сина належним чином. На теперішній час дитячі садочки в м. Запоріжжі зачинені, у зв`язку з чим позивачка не має можливості працювати. Вона та дитина зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на теперішній час не є внутрішньо-переміщеними особами, допомогу від держави не отримують. Згідно з відомостями з реєстру фізичних осіб-платників податків позивачка отримує допомогу від держави на утримання дитини в розмірі 860 грн щомісячно. А тому вважає, що апелянт перекладає свої батьківські обов`язки по утриманню свого малолітнього сина на інших осіб та на державу.

Крім того, відповідач отримує основний дохід від міжнародних вантажних перевезень, який державний виконавець не може відслідкувати, а вказаний у довідці про доходи розмір заробітної плати відповідача є мінімальним та таким, що не відповідає дійсному розміру доходів відповідача. Вважає, що стягнення аліментів в твердій грошовій сумі є доцільним та у даному випадку правильним способом захисту права дитини на її достойне забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст.369 цього Кодексу.

За змістом статті 274 ч. 4, п.1 ЦПК України вбачається, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи у спорах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не перед-

бачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, процесуальним законом допускається розгляд справ даної категорії без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374, статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За приписами чч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи частково вимоги позовної заяви, суд першої інстанції виходив із того, що розмір аліментів із зазначенням конкретної грошової суми у розмірі 4544 гривень відповідатиме належному забезпеченню інтересів неповнолітньої дитини, також враховував стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з таких обставин.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у фактичних подружніх стосунках.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів ди-

тини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи вказані вимоги законодавства та встановлені судом обставини справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 4 544 грн., оскілки доказів неможливості сплати відповідачем аліментів у встановленому розмірі не було надано відповідачем у справу.

Доводи апеляційної скарги з приводу понесення відповідачем витрат на оплату власного навчання колегією до уваги не приймаються, оскільки ОСОБА_1 не надано жодних квитанцій про сплату коштів за навчання, де зазначено його платником та розмір вартості навчання.

Також недоведеними є посилання скаржника на те, що на його утриманні перебуває його матір ОСОБА_5 , оскільки відповідних доказів, зокрема, понесення витрат на її лікування або утримання надано не було. Крім того, відповідачем не надано будь-яких доказів, що його матір ОСОБА_5 потребує сторонньої допомоги або додаткових витрат через будь-які обставини чи стан здоров`я. Остання 17 лютого 2024 року досягла пенсійного віку та може оформити собі пенсійну виплату.

Натомість, колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач перебуває в працездатному віці, інших аліментних зобов`язань на теперішній час у нього не мається.

До того ж, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи наявні докази, які не спростовані відповідачем і підтверджують, що він отримує заробітну плату, достатню для виплати аліментів у визначеному судом розмірі на утримання малолітнього сина.

Так, в матеріалах справи наявні квитанції та платіжні інструкції (а.с. 36-46), долучені самим відповідачем, з яких вбачається, що ОСОБА_1 здійснив перекази коштів на рахунок ОСОБА_2 у період з вересня 2023 року по жовтень 2023 року у загальній сумі 7 475,38 грн. Це додатково свідчить про можливість сплачувати на утримання сина щомісячно визначену судом суму у розмірі 4 544 грн.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (частина третя статті 182 СК України).

Висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 та від 16 червня 2021 року у справі № 643/11949/19 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з ким проживає дитина.

В даній справі позивач, обравши спосіб стягнення аліментів - у твердій грошовій сумі, обґрунтувала розмір своєї вимоги тим, що сума у розмірі 8 000 грн. є практично часткою від доходу відповідача у розмірі 30 000 - 35 000 грн., про який їй відомо.

Колегія зазначає, що для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

У справі встановлено, що відповідач ОСОБА_1 працює в ТОВ «ШЕВЕЛЛ» з 15.05.2023р. та на даний момент займає посаду водія автотранспортних засобів, дохід за період з 01.08.2023р. по 31.10.2023р. склав 28 513,60 грн. (а.с. 35).

Тобто вказана довідка спростовує ствердження позивачем про його заробіток у розмірі 30 000 35 000 грн. А тому суд, з урахуванням цього, дійшов правильного висновку про необхідність стягнення аліментів на дитину щомісячно у меншому розмірі, ніж заявила позивач, визначивши адекватний доходу розмір аліментів в сумі 4 544 грн.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права є необґрунтованими.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі адвоката Івахненка Олександра Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова прийнята, складена та підписана 28 березня 2024 року.

Головуючий: С.В. Маловічко

Судді: М.С. Гончар

Г.С. Подліянова