Справа № 229/1293/24
Провадження № 6/229/254/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 р. м. Дружківка Донецької області

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря судового засідання Терещенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дружківка цивільну справу за заявою приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Представник боржника приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ» ОСОБА_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , стягувач - ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , звернувся до суду із заявою, в якій просить: 1) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист від 13 травня 2024 року по справі №229/1293/24, виданий помилково судом першої інстанції; 2) до розгляду заяви по суті зупинити виконання за виконавчим листом від 13 травня 2024 року по справі № 229/1293/24 на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 травня 2024 року, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 27 травня 2024 року, про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 27 травня 2024 року, про стягнення виконавчого збору від 27 травня 2024 року та про арешт коштів боржника від 27 травня 2024 року, винесених Лівобережним відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в межах виконавчого провадження ВП № 75128809. В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 02 квітня 2024 року по справі № 229/1293/24 (повний текст згідно рішення виготовлено 05 квітня 2024 року, отримано відповідачем через Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд 11 квітня 2024 року) з урахуванням Ухвали Дружківського міського суду Донецької області від 11 квітня 2024 року по справі № 229/1293/24 було задоволено позов ОСОБА_2 до ПВКФ «ВРЕМЯ» про стягнення заборгованості з невиплаченої заробітної плати за лютий 2022 року в сумі 230 (двісті тридцять) гривень 71 копійку, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки при звільненні в сумі 17 380 (сімнадцять тисяч триста вісімдесят) гривень 30 копійок, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 83 659 (вісімдесят три тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень 62 копійки, моральну шкоду в сумі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок. 02 травня 2024 року ПВКФ «ВРЕМЯ» через Електронний кабінет в підсистемі Електронний суд було подано апеляційну скаргу на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 02 квітня 2024 року по справі № 229/1293/24. Таким чином, рішення Дружківського міського суду Донецької області від 02 квітня 2024 року по справі № 229/1293/24 не набрало законної сили. Незважаючи на це, Дружківським міським судом Донецької області на підставі заяви позивача від 13 травня 2024 році видано виконавчий лист від 13 травня 2024 року по справі № 229/1293/24 про примусове виконання вказаного рішення суду. На підставі помилково виданого Дружківським міським судом Донецької області виконавчого листа від 13 травня 2024 року по справі № 229/1293/24 Лівобережним відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження ВП № 75128809 (Постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 травня 2024 року, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 27 травня 2024 року, про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 27 травня 2024 року, про стягнення виконавчого збору від 27 травня 2024 року та про арешт коштів боржника від 27 травня 2024 року).

Ухвалою суду від 29 травня 2024 року заяву призначено до розгляду на 03 червня 2024 року та зупинено виконання за виконавчим листом у справі № 229/1293/24, виданим 13 травня 2024 року Дружківським міським судом Донецької області до завершення розгляду заяви.

Представник боржника ПВКФ «ВРЕМЯ» Хрипченко О.В., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, до суду не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Стягувач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду заяви, у судове засідання не з`явився за невідомих суду причин.

Враховуючи, що відповідно до пункту 17.2 розділу ХІІІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ЦПК України неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає за можливе провести судове засідання без учасників виконавчого провадження, які не з`явились до суду, та прийняти рішення на підставі документів, наявних в матеріалах справи.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, а також матеріали, які містяться в Автоматизованій системі документообігу суду, встановив наступне.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 02 квітня 2024 року, з урахуванням ухвали Дружківського міського суду Донецької області про виправлення описки позов ОСОБА_2 до приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ» суду Донецької області від 11 квітня 2024 року про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні та моральної шкоди було задоволено, стягнено з приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ» на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дружківка Донецької області, невиплачену заробітну плату за лютий 2022 року в сумі 230 (двісті тридцять) гривень 71 копійку, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки при звільненні в сумі 17 380 (сімнадцять тисяч триста вісімдесят) гривень 30 копійок, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 83 659 (вісімдесят три тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень 62 копійки, моральну шкоду в сумі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок. Зобов`язано приватну виробничо-комерційну фірму «ВРЕМЯ» при виплаті ОСОБА_2 заробітної плати за лютий 2022 року в сумі 230 (двісті тридцять) гривень 71 копійку, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки при звільненні в сумі 17 380 (сімнадцять тисяч триста вісімдесят) гривень 30 копійок та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 83 659 (вісімдесят три тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень 62 копійки утримати з цих сум податки та інші обов`язкові платежі. Стягнено з приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ» на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дружківка Донецької області, судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. Стягнено з приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ» на користь держави судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок, яке набрало законної сили 07 травня 2024 року (а.с. 24-30).

Дружківським міським судом Донецької області від 13 травня 2024 року виданий виконавчий лист у справі № 229/1293/24 про стягнення з приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ» на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дружківка Донецької області, невиплаченої заробітної плати за лютий 2022 року в сумі 230 (двісті тридцять) гривень 71 копійку, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки при звільненні в сумі 13 991 (тринадцять тисячі дев`ятсот дев`яносто одна) гривня 15 копійок, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 83 659 (вісімдесят три тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень 62 копійки, моральної шкоди в сумі 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, а також судового збору в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок. Зобов`язано приватну виробничо-комерційну фірму «ВРЕМЯ» при виплаті ОСОБА_2 заробітної плати за лютий 2022 року в сумі 230 (двісті тридцять) гривень 71 копійку, грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки при звільненні в сумі 13 991 (тринадцять тисячі дев`ятсот дев`яносто одна) гривня 15 копійок та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 83 659 (вісімдесят три тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень 62 копійки утримати з цих сум податки та інші обов`язкові платежі (а.с. 25-25).

Постановою заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Соколенко С.М. було відкрито виконавче провадження ВП № 75128809 від 27 травня 2024 року щодо стягнення з приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ» на користь ОСОБА_2 , невиплаченої заробітної плати за лютий 2022 року в сумі 230,71 грн., грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки при звільненні в сумі 13 991,15 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 83 659,62 грн., моральної шкоди в сумі 2 000,00 грн. Зобов`язано приватно виробничо-комерційну фірму «ВРЕМЯ» при виплаті ОСОБА_2 заробітної плати за лютий 2022 року в сумі 230,71 грн., грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки при звільненні в сумі 13 991,15 грн та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 83 659,62 грн. утримати з цих сум податки та інші обов`язкові платежі, а також стягнення судового збору в сумі 1 211, 20 копійок, що підтверджується відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження (посилання https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors) (а.с. 12).

Згідно відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження вбачається, що ВП № 75128809 від 27 травня 2024 року має статус відкритого (а.с. 33-34).

Відповідно до постанови заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Соколенко С.М. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження постановлено визначити для боржника приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ» на користь Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) загальну суму мінімальних витрат у розмірі 434 (чотириста тридцять чотири) гривні 00 копійок (а.с. 13).

З постанови заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Соколенко С.М. від 27 травня 2024 року у виконавчому провадженні № 75128809, вбачається, що накладено арешт на кошти боржника приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ», у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 111 971 (сто одинадцять тисяч дев`ятсот сімдесят одну) гривню 95 копійок (а.с. 14).

Згідно постанови заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Соколенко С.М. про стягнення виконавчого збору від 27 травня 2024 року у виконавчому провадженні № 75128809, з боржника приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ», стягнуто виконавчий збір у розмірі 10 109 (десять тисяч сто дев`ять) гривень 27 копійок.

Постановою заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Соколенко С.М. про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 27 травня 2024 року у виконавчому провадженні № 75128809, для боржника приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ», визначено загальну суму додаткових витрат у розмірі 336 (триста тридцять шість) гривень 00 копійок (а.с. 16).

02 травня 2024 року представником боржника ОСОБА_1 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 02 квітня 2024 року по справі №229/1293/24 направлено апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду, яку перенаправлено, як помилково направлену, 03 травня 2024 року до Дніпровського апеляційного суду, 06 травня 2024 року апеляційна скарга надійшла до Дніпровського апеляційного суду (а.с. 5).

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 травня 2024 року, яка надійшла на адресу Дружківського міського суду Донецької області 17 травня 2024 року, витребувано з Дружківського міського суду Донецької області цивільну справу № 229/1293/24 за позовом ОСОБА_2 до Приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні, моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 431 ЦПК України, виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 274 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Стаття 6 Конвенції поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії", рішення від 19 березня 1997 року в справі "Горнсбі проти Греції").

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Згідно з вимогами, передбаченими частиною 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2018 року у справі № 755/15479/14-ц).

З вказаного вбачається, що чинне цивільне процесуальне законодавство передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у разі встановлення обставин, які б свідчили про те, що такий виконавчий лист у момент його видачі видано помилково, безпідставно або необґрунтовано у зв`язку з відсутністю обов`язку у боржника.

З матеріалів справи вбачається, що Дружківським міським судом Донецької області 02 квітня 2024 року ухвалено рішення суду (повний текст рішення суду виготовлено 05 квітня 2024 року), тому строк на апеляційне оскарження закінчився 07 травня 2024 року, виконавчий лист у справі було видано 13 травня 2024 року, а ухвала Дніпровського апеляційного суду від 13 травня 2024 року надійшла на адресу суду лише 17 травня 2024 року.

На час видачі виконавчого листа відомостей щодо подання апеляційної скарги суду не було відомо, виконавчий лист видано після строків встановлених на апеляційне оскарження, тому на час видачі виконавчого листа не було підстав вважати, що виконавчий лист видано помилково.

Крім того, у відповідності до ч. 4 ст. 432 ЦПК України про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Так згідно п. 1 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

В свою чергу, безпідставне визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, призведе до ненадходження до бюджету суми виконавчого збору у розмірі 10% від стягуваної суми, за наявності на те відповідних підстав згідно ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження зупиняється виконавцем у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про зупинення виконавчого провадження виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Судом встановлено, що оспорюваний виконавчий лист не був виданий помилково, а з матеріалів справи не вбачається, що боржником були виконані зобов`язання зі сплати суми заборгованості стягувачу у строк до дати видачі виконавчого листа, тому правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» наслідком прийняття апеляційної скарги на рішення суду до розгляду, за яким видано виконавчий документ є зупинення виконавчого провадження, а не визнання такого виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Отже, оскільки у відповідності до ст. 38 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає зупиненню, у разі прийняття апеляційної скарги до розгляду на рішення відповідно до якого було видано виконавчий лист, враховуючи те, що апеляційним судом по день розгляду справи не було вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, а також враховуючи те, що судом не було встановлено, що виконавчий документ було видано помилково або з інших, визначених положеннями частини 2 статті 432 ЦПК України, підстав суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Приватного акціонерного товариства «Збагачувальна фабрика «Україна» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Крім того суд звертає увагу заявника, що він не позбавлений права звернутися з відповідною заявою та ухвалою про відкриття апеляційного провадження до виконавця стосовно зупинення виконавчого провадження.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд одночасно вважає за необхідне поновити зупинене ухвалою суду від 29 травня 2024 року виконання за виконавчим листом у справі № 229/1293/24, виданим 13 травня 2024 року Дружківським міським судом Донецької області.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 260, 273, 354, 359, 432 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви приватної виробничо-комерційної фірми «ВРЕМЯ» про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відмовити в повному обсязі.

Поновити виконання за виконавчим листом у справі № 229/1293/24, виданим 13 травня 2024 року Дружківським міським судом Донецької області, зупинене ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 29 травня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

.

Суддя О.С. Конопленко