Провадження № 2-н/554/2399/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2024 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Михайлова І.М., розглянувши заяву Комунального підприємства Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення,

В С Т А Н О В И Л А :

Заявник Комунальне підприємство Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.09.2014 року по 30.06.2024 року, яка утворилася за адресою: АДРЕСА_1 в сумі 130990,26 грн, а також суму судового збору у розмірі 302,80 грн.

Згідно з п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З отриманої судом інформації з Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, до заяви про видачу судового наказу не додано доказів, що боржник проживала за вказаною адресою, користувалася наданими послугами або є власником нерухомого майна, де утворилась заборгованість, та порушила зобов?язання щодо сплати комунальних послуг за цією адресою.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Встановлено, що заява про видачу судового наказу подана до суду у листопаді 2024 року, а заборгованість виникла в строк, що перевищує строк позовної давності.

На підставі викладеного, оскільки подана заява про видачу судового наказу подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу і з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 163-165 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И Л А :

Відмовити Комунальному підприємству Полтавської обласної ради «Полтававодоканал» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду в 15-денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду (ч.2 ст.354 ЦПК України).

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя І.М. Михайлова