Справа № 510/160/24
Провадження № 2/510/881/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.24 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивачка ОСОБА_1 на задоволенні позову наполягала, просила про розгляд справи без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія довідки старости Долинського старостинського округу Виконавчого комітету Ренійської міської ради від 18.07.2023р. про склад сім`ї ОСОБА_3 на день його смерті; копія заповіту ОСОБА_3 від 06.07.2011р., оформленого на ім`я ОСОБА_4 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 - померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; копія виписки з погосподарської книги №9 (с.Долинське) Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району про належність домоволодіння ОСОБА_3 ; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_3 ; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 19.02.2015р. на земельну ділянку площею 0, 2 га, розташовану по АДРЕСА_1 , виділену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.02.2015р. - земельну ділянку площею 0, 2 га, розташовану по АДРЕСА_1 , виділену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.08.2011р. на земельну ділянку площею 1,53 га, розташовану на території Долинської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; копія Витягу від 18.08.2011р. про реєстрацію свідоцтва про право на спадщину Спадковому реєстрі; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості нерухомості від 17.01.2024р.; витяг з довідника показників нормативної грошової оцінки с/г угідь в Україні станом на 01.01.2024р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.01.2024р.; письмові пояснення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 12.01.2024р.; копія свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 ; відповідь завідувачки Ренійської райдержнотконтори від 08.05.2024р. (після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07.05.2024р. (спадкова справа не відкривалась).

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі являється невісткою ОСОБА_3 , відповідач є його сином.

За життя ОСОБА_3 належало наступне майно:

на підставі даних погосподарської книги №9 (с.Долинське) Виконавчого комітету Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області - житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 ;

на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.02.2015р. - земельна ділянка площею 0, 2 га, розташована по АДРЕСА_1 , виділена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.08.2011р. земельна ділянка площею 1,53 га, розташована на території Долинської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За життя ОСОБА_3 розпорядився належним йому майном, 06.07.2011р. склав заповіт на ім`я свого сина ОСОБА_4 чоловіка позивачки, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

Оскільки призначений за заповітом спадкоємець ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто раніше, ніж відкрилась спадщина за заповітом, реалізація права на спадкування могло виникнути за представленням в порядку ст. 1266 ЦК України у внуків, правнуків спадкодавця. Суду не повідомлено про наявність спадкоємців за правом представлення, відповідачем у справі вказаний син ОСОБА_3 ОСОБА_2 , який в разі відсутності спадкоємців за правом представлення є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька.

Отже, після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на вищезазначене майно (на житловий будинок та земельні ділянки). Спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його невістка позивачка ОСОБА_1 .

У встановлений законом строк ОСОБА_1 не звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, проте вона прийняла спадщину за законом в порядку ч. 3 ст.1268 ЦК України, оскільки спільно мешкала із спадкодавцем в останні роки його життя і на момент його смерті. Факт спільного мешкання ОСОБА_1 із свекром підтверджується і свідченнями свідків (письмово наданими суду ). Так, свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зазначили, що їхні домоволодіння розташовані неподалік від будинку нині померлого ОСОБА_3 , вони часто навідувались до нього у гості. ОСОБА_3 був людиною похилого віку і його доглядала дружина сина ОСОБА_9 ОСОБА_1 , вона мешкала у тому будинку спочатку разом із чоловіком і свекром, а після смерті чоловіка продовжила мешкати там із свекром, поралась по господарству, купувала продукти, ліки, обробляла земельну ділянку, організувала проведення поховання свекра.

Бажаючи оформити прийняття спадщини, ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса, однак в юридичному оформленні прийняття спадщини їй було відмовлено, про що свідчить постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.01.2024р.

Необхідні нотаріусу документи позивачка надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцем та неналежним оформленням права власності на житловий будинок.

Окрім вищевказаного, перешкодою в оформленні прийняття спадщини є також і те, що згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючого документу - при видачі свідоцтва про право на спадщину. На копіях (фотокопіях) правовстановлюючого документу проставляється відповідна відмітка «згідно з оригіналом» із зазначенням дати та підпису нотаріуса.

Отже, після смерті ОСОБА_3 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок та земельні ділянки, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину за законом в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після померлого ОСОБА_3 , і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідач її не прийняв та на неї не претендує, спадкоємців за правом представлення також не встановлено.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 у справі є спадкоємицею четвертої черги за законом (ст. 1264 ЦК України). Вона, як невістка, останні роки життя доглядала за ОСОБА_3 , мешкала із ним за його адресою, вела спільно господарство та доглядала за домоволодінням. На час смерті свекра ОСОБА_1 мешкала разом із ним.

Факт спільного мешкання ОСОБА_1 із ОСОБА_3 підтверджується також і письмовими показаннями свідків.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка не звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначила позивачка, після смерті ОСОБА_3 у неї були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка також не має можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину фактично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігає копії правовстановлюючих документів на земельні ділянки та житловий будинок, розпоряджується щодо їх цільового використовування тощо).

Таким чином, позивачка прийняла спадщину за законом (як спадкоємець четвертої черги) в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України після смерті ОСОБА_3 , із яким більше п`яти років спільно мешкала до його смерті та продовжує мешкати у спадковому будинку та володіти спадковим майном після смерті свекра.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на земельні ділянки та житловий будинок з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1226, 1264, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

- житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими побудовами, розташований по АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,2 га із кадастровим номером :02:002:0198, розташовану по АДРЕСА_1 , виділену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- земельну ділянку площею 1,53 га із кадастровим номером :01:005:0143, розташовану на території Долинської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,

що належали ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК