Справа № 715/1438/24
Провадження № 2/715/397/24
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 червня 2024 року селище Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Григорчака Ю.П.
секретар судового засідання Затолошна Р.В.
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-
В С Т А Н О В И В:
Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, посилаючись на те, що згідно платіжних інструкцій AT КБ Приватбанк від 10.02.2024 року, 20.02.2024 року та 04.03.2024 року ОСОБА_2 отримав від неї грошові кошти в загальній сумі 89 375,00 грн. (трьома платежами по 40 050 грн., 33 050 грн. та 16 275 грн.). Вказує, що між ОСОБА_2 та нею не укладалося будь-яких договорів, актів приймання-передачі товарів або наданих послуг не підписувалося. Жодних грошових зобов`язань вона перед ОСОБА_2 не має. Таким чином, ОСОБА_2 безпідставно заволодів її грошовими коштами у розмірі 89 375 грн., а тому вона набула право відповідно до ст.ст.1212,1213,1214 ЦК України на повернення грошових коштів. 21.04.2024 року вона направила ОСОБА_2 вимогу щодо повернення безпідставно отриманих грошових коштів, однак дана вимога проігнорована, відповідь не надана, гроші не повернуті. Враховуючи вище викладене, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь безпідставно набуті грошові кошти у сумі 89 375 гривень.
Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити, справу розглядати у її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справ, відзиву на позов не подав, а тому суд згідно вимог ст.280 ЦПК України проводить розгляд справи в заочному порядку.
Судом встановлено, що згідно платіжної інструкції AT КБ Приватбанк від 10.02.2024 року ОСОБА_2 отримав 40 050 грн. від ОСОБА_1 . Згідно платіжної інструкції AT КБ Приватбанк від 20.02.2024 року ОСОБА_2 отримав 33 050 грн. від ОСОБА_1 . Згідно платіжної інструкції AT КБ Приватбанк від 04.03.2024 року ОСОБА_2 отримав 16 275 грн. від ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, вид приходить до таких висновків.
У пункті VII.-2:101 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказано, що збагачення є безпідставним, за винятком таких випадків: особа, яка збагатилася, має право на отримання збагачення за рахунок потерпілого в силу договору чи іншого юридичного акту, судового рішення або норми права; або потерпілий вільно і без помилки погодився на настання невигідних для себе наслідків.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).
Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України).
Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Схожий по суті висновок зроблений в пункті 8.26. постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), в якій вказано, що «водночас закріплений законодавцем принцип можливості обмеження свободи договору в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах».
Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина перша статті 1212 ЦК України).
Передбачений статтею 1212 ЦК України вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав. Отже, предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і неврегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (яке іменується також зобов`язанням із безпідставного збагачення) полягає у вилученні в особи-набувача (зберігача) її майна, яке вона набула (зберегла) поза межами правової підстави у випадку, якщо така підстава для переходу майна (його збереження) відпала згодом, або взагалі без неї, якщо цей перехід (збереження) не ґрунтувався на правовій підставі, та у переданні відповідного майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.
Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом (стаття 1215 ЦК України).
Тлумачення вказаних норм свідчить, що при визначенні того, чи підлягають безпідставно набуті грошові кошти потерпілій особі слід враховувати, що акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад, зокрема, добросовісності. Безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню, якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок) для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, тому що вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 тричі в період з 10 лютого 2024 року по 04 березня 2024 року перераховувала кошти ОСОБА_2 , однак позивачка в своєму позові взагалі не навела жодних аргументів щодо того, з якою саме метою відбувалося здійснення нею таких платежів. Суд вважає, що такі платежі не можуть вважатися помилковими, оскільки вони здійснені тричі із значним проміжком часу та на значні суми.
Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положень статті 1212 ЦК України, а як наслідок - підстави для задоволення позовної заяви.
На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 4-13, 19, 23, 76-81, 141, 142, 259, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя