Справа № 752/9179/22
Провадження № 2-др/752/78/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

/ додаткове /

06 червня 2024 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Машкевич К.В., за участю секретаря - Гненик К.П., розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 тиравня 2024 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Стягнуто з Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 / 1270 000,00 грн. боргу, 12901,20 грн. судового збору .

28 травня 2024 року представником позивача подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просить стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на правничу допомогу в розмірі 22000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на оплату правничої допомоги надає наступні документи: договір про надання правової допомоги від 07 липня 2022 року,акт прийому наданих послуг (виконаних робіт) від 03 жовтня 2023 року до Договору про надання правової допомоги від 07 липня 2022 року, акт прийому наданих послуг (виконаних робіт) від 20 травня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 07 липня 2022 року.

Зазначає, що 04 жовтня 2023 року на електрону адресу Голосіївського районного суду м. Києва було подано клопотання про підтвердженя понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн.

На підтвердження загальної суми витрат на правничу допомогу додатково надає акт прийому наданих послуг (виконаних робіт) від 20 травня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 07 липня 2022 року.

На підставі викладеного просить задовольнити заву.

Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 травня 2024 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Стягнуто з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 / 1270 000,00 грн. боргу, 12901,20 грн. судового збору .

При ухваленні рішення питання про стягнення судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу судом вирішено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України во витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Таким чином, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що 07 липня 2022 року між адвокатом Ліпською - Романченко Ганною Дмитрівною та позивачем укладено договір про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 3 договору гонорар за виконану роботу визначаються сторонами та затверджуються актами виконаних робіт.

Відповідно до акту прийому наданих послуг (виконаних робіт) від 03 жовтня 2023 року до договору про надання правової допомоги від 07 липня 2022 року позивачу були надані наступні послуги:

-ознайомлення з матеріалами справи та збір доказів -1 год. 2000,00 грн;

- підготовка позовної заяви - 6000,00 грн;.

-підготовка інших процесуальних документів (клопотань) - 2 год -4000,00 грн.

-участь в судових засіданнях в режимі відео конференції 2 судо/дня -4000,00 грн.

Обсяг наданих послуг у узгоджено сторонами і в загальній сумі складає 16000,00 грн.

Авансовим платежом сплачено 10000,00 грн, до сплати 6000,0 грн.

Відповідно до акту прийому наданих послуг (виконаних робіт) від 20 травня 2024 року до договору про надання правової допомоги від 07 липня 2022 року позивачу були надані наступні послуги:

-участь у судових засіданнях в режимі відео конференції 3 судо/дня (05 жовтня 2024 року, 24 січня 2024 року, 16 травня 2024 року) -6000,00 грн.

Сторони погодили, що судові засідання, які не відбулися не з вини адвоката, оплачуються в повному обсязі.

Статтею 59 Конституції закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до п.п.6, 9 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Згідно зі ст.19 Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Статтею 30 Закону передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову.

З точки зору ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При визначенні розміру судових витрат, які підлягають відшкодуванню на користь відповідача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України за клопотанням іншої сторони суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Це відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В свою чергу, в постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року у справі № 509/5043/17 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Крім того, відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постанові в справі № 127/20555/20 від 25 січня 2023 року, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч.4 ст.137 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач з будь-якими заявами до суду щодо неспівмірності витрат позивача на правничу допомогу не звертався.

Суд враховує, що справа розглядалася судом у порядку загального провадження.

В той же час, суд зважає на те, що справа не представляє собою особливої складності для фахового адвоката, в даній категорії справ давно склалася усталена судова практика.

Суд вважає, що загальні витрати в розмірі 22000,00 грн. не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, необґрунтовані, оскільки перевіряючи опис виконаних робіт наданий представником позивача вбачається відсутність співмірності з часом витраченим адвокатом, обсягом виконаної адвокатом роботи та участю адвоката в судових засіданнях.

Враховуючи викладене вище, предмет спору сторін та складність справи, враховуючи положення ч.4 ст.137 ЦПК України, суд приходить до висновку про часткове стягнення понесених позивачем витрат на правничу допомогу в розмірі 16 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 133, 134, 141, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 / на користь ОСОБА_1 / АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 / 16000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: К.В. Машкевич