справа № 619/3942/24
провадження № 2-о/619/111/24
УХВАЛА

06 червня 2024 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Овсянніков В.С., при вирішенні питання про прийняття заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису, у якій просить встановити обмежувальний припис терміном на шість місяців стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення наступних заходів тимчасового обмеження його прав: заборонити перебувати в місці проживания (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити наближатися ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на відстань ближче ніж 100 метрів до будинку АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також до місця його роботи та інших місць частого відвідування.

Відповідно до ч. 3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Так, заява про видачу обмежувального припису подається до суду у порядку, передбаченому главою 13 розділу ІV ЦПК України та повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст. 175, 177 ЦПК України, так і спеціальним, які передбачені ст. ст. 350-1, 350-2, 350-3, 350-4 ЦПК України.

За змістом ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"; 2) особою, яка постраждала від насильства за ознакою статі, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків"; 3) батьками та іншими законними представниками дитини, родичами дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачухою або вітчимом дитини, а також органом опіки та піклування в інтересах дитини, яка постраждала від домашнього насильства, - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", або постраждала від насильства за ознакою статі, - у випадках, визначених Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків".

Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких до яких належать 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству (ч.3 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Так, звертаючись до суду з даною заявою ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 вчинив щодо нього домашнє насильство, а тому просить встановити обмежувальний припис.

Разом з тим, заявником до матеріалів заяви не долучено доказів того, що на відносини між ним та ОСОБА_2 поширюється дія Закону України статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», зокрема відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у родинних відносинах чи спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки, що позбавляє суд можливості встановити право заявника звертатись до суду із заявою встановлення обмежувального припису щодо ОСОБА_2 .

У поданій заяві ОСОБА_1 вказує, що він є дідом ОСОБА_2 , проте в матеріалах справи відсутні відомості, які підтверджують ці обставини.

Заявником також не надано доказів щодо місця проживання ОСОБА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають:

1) постраждала особа або її представник;

2) у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування;

3) у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування.

З матеріалів справи не можна встановити, що заявник є постраждалою особою.

Додані роздруківки з ЄДРСР не містять інформації щодо конкретних осіб та адрес.

Крім того, надані роздруківки постанов за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України стосуються насильства щодо пасинка та дружини, а не щодо діда.

Притягнення особи до відповідальності за статтею 172-20 КпАП України не свідчить про вчинення насильства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, та строки розгляду даної категорії справ, заяву слід залишити без руху і надати заявнику строк два дні з дня вручення ухвали для усунення вищевказаних недоліків.

Заявнику необхідно надати докази на підтвердження родинних зв`язків з ОСОБА_2 та докази того, що заявник є особою, яка постраждала від домашнього насильства, або щодо наявності інших підстав для звернення до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 175, 177, 185, 295 - 299, 350-1 - 350-5 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - залишити без руху, надавши заявнику строк протягом двох днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення вказаних недоліків.

У випадку невиконання вимог даної ухвали заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя В. С. Овсянніков