Справа № 189/1158/24
РІШЕННЯ

іменем України

06.06.2024 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Степанової О.С.

при секретарі Комеристій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Директор ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - Мостовенко О.І. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.03.2018 р. між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» було підписано Оферту на укладання угоди про надання кредиту №630868422, відповідно до умов якої, Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі 200000,00 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 06.03.2021 р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 26 %. Крім того, 12.06.2018 р. між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» було підписано Оферту на укладання угоди про надання кредиту №501034490, відповідно до умов якої, Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі 30000,00 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 17,99 %. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитними договорами, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку, передбаченому умовами Кредитного договору. 17.05.2021 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» було укладено Договір факторингу № 2, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Флексіс» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у т.ч. за кредитним договором № 630868422 від 06.03.2018 р.,та за кредитним договором № 501034490 від 12.06.2018 р., що укладені між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 18.05.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №18-05/2021, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у т.ч. за кредитним договором № 630868422 від 06.03.2018 р., та за кредитним договором № 501034490 від 12.06.2018 р., що укладені між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 . У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, у т.ч. за кредитним договором № 630868422 від 06.03.2018 р., та за кредитним договором № 501034490 від 12.06.2018 р., що укладені між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 . У порушення умов кредитного договору № 630868422 від 06.03.2018 р., відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого, станом на 08.04.2024 року розмір заборгованості становить 43835,61 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 32327,70 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 6309,65 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн.; нараховані 3% річних - 21,25 грн.; інфляційні втрати - 0,00 грн. У порушення умов кредитного договору № 501034490 від 12.06.2018 р., відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого, станом на 08.04.2024 року розмір заборгованості становить 34411,16 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 17282,28 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 17128,88 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн.; нараховані 3% річних - 0,00 грн.; інфляційні втрати - 0,00 грн. В зв`язку з чим, позивач просить стягнути з боржника, яким є: ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Кредитними договорами №630868422, № 501034490 у розмірі: 78246,77 грн. Також позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь суму сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 17000,00 грн.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Директор ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» - Мостовенко О.І. в поданій позовній заяві просив розгляд справи провести в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відповідно до положень ч.11 ст.128 ЦПК України, а також з урахуванням постанови Верховного Суду від 27.03.2019 року (у справі №201/6092/17, провадження №61-48215св18), відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вважає за можливе розглянути справу відповідно правил ст. ст. 280,287,288 ЦПК України - заочно. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 06.03.2018 р. між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» шляхом підписання Оферти на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії було укладено кредитний договір №630868422, відповідно до умов якого, Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі 200000,00 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 06.03.2021 р. та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 26 % (а.с.4-8).

Крім того, 12.06.2018 р. між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Альфа-Банк» шляхом підписання Оферти на укладання угоди про надання кредиту №501034490, Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у сумі 30000,00 грн., а Позичальник зобов`язався повернути використану суму та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 17,99 % (а.с.9-15).

Також на підтвердження укладення зазначених кредитних договорів позивачем були надані виписки по рахунку ОСОБА_1 за період з 06.03.2018 року по 12.10.2023 року, та з 12.06.2018 року по 17.05.2021 року, які містять інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку, всі операції за картковим рахунком з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку(а.с.16-53).

Таким чином, Банк належним чином виконав свої зобов`язання за вищевказаними Кредитними договорами, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку, передбаченому умовами Кредитного договору.

17.05.2021 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Флексіс» було укладено Договір факторингу № 2, відповідно до якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Флексіс» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у т.ч. за кредитним договором № 630868422 від 06.03.2018 р., та за кредитним договором № 501034490 від 12.06.2018 р., що укладені між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 (а.с.60-62, 63-64, 65, 66).

18.05.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу №18-05/2021, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Флексіс» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами, у т.ч. за кредитним договором № 630868422 від 06.03.2018 р., та за кредитним договором № 501034490 від 12.06.2018 р., що укладені між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 (а.с.67-75).

У свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги до Боржників за кредитними договорами Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, у т.ч. за кредитним договором № 630868422 від 06.03.2018 р., та за кредитним договором № 501034490 від 12.06.2018 р., що укладені між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 (а.с.76-78, 79-84).

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідачки, ОСОБА_1 .

Так, судом достовірно встановлено, що у порушення умов кредитного договору №630868422 від 06.03.2018 р., відповідачка ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконувала, в результаті чого, станом на 08.04.2024 року розмір заборгованості становить 43835,61 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 32327,70 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 6309,65 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн.; нараховані 3% річних - 21,25 грн.; інфляційні втрати - 0,00 грн. (а.с.55, 56, 58).

У порушення умов кредитного договору № 501034490 від 12.06.2018 р., відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконує, в результаті чого, станом на 08.04.2024 року розмір заборгованості становить 34411,16 грн., з яких: заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 17282,28 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги - 17128,88 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0,00 грн.; нараховані 3% річних - 0,00 грн.; інфляційні втрати - 0,00 грн. (а.с.55 зворотній бік, 57, 59).

Таким чином, станом на день звернення позивача до суду, за відповідачкою наявна непогашена заборгованість в розмірі 78246,77 гривень.

Доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем не надано.

Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Глави 71 Цивільного кодексу України.

У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.

Частиною 1статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з абз. 1 ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У ч.1 ст.1050 ЦК України зазначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положеннями ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Частинами 1, 2 ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.

Згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Розрахунок заборгованості, наданий суду на дослідження позивачем, є офіційним документом, що виготовляється уповноваженим працівником Банку у ліцензованому програмному забезпеченні, у якому вбачаються усі наявні на рахунку Клієнта кошти та фіксується їх розподіл на погашення заборгованості.

Відповідачкою в ході розгляду справи не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитними договорами, остання не скористалася своїм процесуальним правом щодо надання відзиву на позов та доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову, в разі наявності таких.

Враховуючи дизпозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки заборгованості, суд приходить до висновку, що розмір заборгованість є обґрунтованим та підстав не довіряти розрахункам у суду не має.

Відповідачкою не надано жодного доказу на спростування доводів позивача.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 користувалася наданими коштами, заперечень щодо незгоди із наданим кредитом та розміром нарахованої заборгованості суду не надала, доказів про відсутність заборгованості у розмірі вказаному в розрахунках, суду нею також не надано, а тому права позивача порушені та підлягають захисту в судовому порядку шляхом задоволення позову, оскільки відповідачкою були порушені умови договорів щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договорами платежів.

Враховуючи вищевикладене, в зв`язку з тим, що позивачем доведено позовні вимоги, а відповідачкою не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що нею належним чином виконувалися умови кредитних договорів, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами є обґрунтованими та з відповідачки підлягають стягненню неповернені кредитні суми, заборговані відсотки, що у загальній сумі становить 78246,77 грн.

Крім того, згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання: як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пункт 1 ч.3 ст.133 ЦПК передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з платіжною інструкцією № від 26.04.2024 року позивач сплатив 3028,00 грн. судового збору, а також поніс витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 17000,00 грн.

Згідно із ч. 1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами ч. 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представництво інтересів позивача ТОВ «Коллект Центр» у суді здійснювалось адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс».

Згідно заявки на надання юридичної допомоги №661 від 01.03.2024 року ТОВ «Коллект Центр» та адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» погодили надання правових послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в розмірі 17000,00 грн. (а.с.99).

Оплата згідно договору про надання правової допомоги № 02-01/2023 від 02 січня 2023 року проведена згідно з платіжною інструкцією № від 15.03.2024 року (а.с.98).

Пунктом 48 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах № 10 від 17.10.2014 визначено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій позасудовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад,складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Виходячи з принципу розумності, враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідачки витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17000 гривень, так як вважає, що розмір заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт та обсягом наданих адвокатом послуг.

Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже, з відповідачки на користь позивача також належить стягнути судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, місцезнаходження: 01133, місто Київ, вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306) заборгованість за Кредитними договорами № 630868422, № 501034490 у розмірі: 78246,77 грн. (сімдесят вісім тисяч двісті сорок шість гривень сімдесят сім копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, місцезнаходження: 01133, місто Київ, вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306) суму сплаченого судового збору в розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень) та понесені витрати на правову допомогу в розмірі 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Степанова

06.06.2024