Ухвала

05 червня 2024 року

м. Київ

справа № 202/14918/23

провадження № 61-7942ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Коротенка Є. В., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу адвоката Берзіня Сергія Людвиговича як представника ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за ним та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на транспортний засіб (спеціалізований вантажний фургон) «MERCEDES-BENZ 614», 1998 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , та здійснити поділ цього транспортного засобу; визнати за ОСОБА_2 право власності на цей автомобіль та стягнути з відповідача на його користь грошову компенсацію в сумі 229 070,00 грн.

У серпні 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому просила визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб «MERCEDES-BENZ 614», номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , та припинити право спільної сумісної власності подружжя на цей транспортний засіб; стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію в сумі 229 070,00 грн.

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 13 лютого 2024 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково. Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнив. Визнав за ОСОБА_1 у порядку поділу майна подружжя право власності на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 614», номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 . Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію 1/2 частини вартості транспортного засобу «MERCEDES-BENZ 614», номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , у розмірі 229 070,00 грн. Припинив право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 614», номер шасі НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Дніпропетровський апеляційний суд постановою від 14 травня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишив без задоволення, а рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2024 року - без змін.

29 травня 2024 року адвокат Берзінь С. Л. як представник ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2024 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі, а зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Верховним Судом враховано, що рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах: визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України; визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункти 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028,00 грн.

Як видно з оскаржуваних судових рішень, згідно з проведеної на замовлення позивача оцінки від 15 липня 2023 року № 150723-001 ринкова вартість транспортного засобу «MERCEDES-BENZ 614», 1998 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 458 140,00 грн.

Предметом первісного позову є вимоги про визнання права спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на автомобіль та стягнення грошової компенсації в розмірі 229 070,00 грн.

Предметом зустрічного позову є вимоги про припинення спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності та стягнення грошової компенсації в розмірі 229 070,00 грн.

Отже, ціна позову у цій справі станом на 01 січня 2024 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 250 = 757 000,00 грн). Справа № 202/14918/23 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга не містить посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Зазначення у постанові апеляційного суду про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката Берзіня Сергія Людвиговича як представника ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

М. Ю. Тітов