Справа №303/8438/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

06 грудня 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Курах Л.В.

секретар судового засідання Гейруш Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси яких представляє ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди завданої злочином,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Мукачівського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , інтереси яких представляє ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди завданої злочином.

05 грудня 2024 року від представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ОСОБА_3 надійшла заява про забезпечення позову, а саме: 1) накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку, серія та номер 1-40, виданого 06.02.2020 Костянтинівською держнотконторою; 2) накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 3-153, виданого 22.04.2021 Костянтинівською державною нотаріальною конторою; 3) накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 3-154, виданого 22.04.2021 Костянтинівською державною нотаріальною конторою; 4) накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 3-152, виданого 22.04.2021 Костянтинівською державною нотаріальною конторою.

В своїй заяві представник позивачів посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд перевіривши надані докази, що знаходяться в матеріалах справи, вважає, що вимога представника позивачів щодо забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов може бути забезпечено, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача та являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Враховуючи вищенаведене, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що таке обмеження захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає у рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам".

Наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюється судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

З матеріалів справи слідує, що у жовтні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди завданої злочином.

Позов обґрунтовано тим, що 07 квітня 2022 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області по справі № 303/1375/22 постановлено вирок, яким ОСОБА_4 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді 04 (чотири) роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 02 (два) роки. Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов?язано ОСОБА_4 періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді 04 (чотири) роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України Локатош звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 02 (два) роки. Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов?язано ОСОБА_5 періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Запобіжний захід застосований відносно обвинуваченої ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою змінено на особисте зобов?язання до набрання вироком законної сили. Відповідно до ст. 194 КПК України зобов?язано обвинувачену ОСОБА_5 , прибувати за першою вимогою суду та повідомляти суд про зміну місця проживання. Обвинувачену ОСОБА_5 негайно звільнено з під варти. Запобіжний захід застосований відносно обвинуваченої ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою змінено на особисте зобов?язання до набрання вироком законної сили. Відповідно до ст. 194 КПК України зобов?язано обвинувачену ОСОБА_5 прибувати за першою вимогою суду та повідомляти суд про зміну місця проживання. Обвинувачену ОСОБА_5 негайно звільнено з під варти.

Станом на дату звернення з цивільним позовом до суду вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.04.2022 року у справі №303/1375/22 не набрав законної сили, але з його змісту вбачається, що під час досудового розслідування та судового слідства відповідачки визнавали свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення у повному обсязі, не заперечували щодо розміру вкраденого майна.

Відповідно до позовної заяви вбачається, що загальна ціна позову становить 209066,00 гривень.

Разом з цим, на переконання суду, накладення арешту на все майно відповідачів, враховуючи розмір ціни позову, не є співмірним.

Зокрема, заявник у заяві про забезпечення позову просить накласти арешт на все майно, належне відповідачам.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №386870994 від 15.07.2024): квартира, загальною площею 41,7 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 126, яка належить на праві власності ОСОБА_5 ; квартира, загальною площею 42,3 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 26, яка належить на праві власності ОСОБА_5 ; квартира, загальною площею 26,1 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_7 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 26, яка належить на праві власності ОСОБА_5 ..

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка №386869385 від 15.07.2024): житловий будинок, загальною площею 60 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна , який належить на праві власності ОСОБА_6 ..

Разом з тим звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову представником позивачів не було надано відомостей щодо вартості житлового будинку та квартир на які вона просить накласти арешт, що позбавляє суд перевірити співмірність накладення арешту з ціною позову у даній цивільній справі.

Враховуючи розмір заявлених позивних вимог, наведені представником позивачів докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, їх обґрунтованість, наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та розміром заявлених позивних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе заяву про забезпечення позову задовольнити частково та накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку, серія та номер 1-40, виданого 06.02.2020 Костянтинівською держнотконторою, накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 3-153, виданого 22.04.2021 Костянтинівською державною нотаріальною конторою, виходячи із розміру заявлених вимог та ціни позову.

На переконання суду, накладення арешту на даний будинок та квартиру є достатнім та пропорційним заходом для забезпечення виконання рішення суду у даній справі, а тому заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на інше майно ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 157, 258, 260, 353, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку, серія та номер 1-40, виданого 06.02.2020 Костянтинівською держнотконторою.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер 3-153, виданого 22.04.2021 Костянтинівською державною нотаріальною конторою.

В іншій частині відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуюча Л.В.Курах