справа № 361/5280/21
провадження № 2/361/654/24
УХВАЛА

22 лютого 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі,

в с т а н о в и в :

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики № 2 від 28 травня 2020 року.

21 лютого 2023 року ухвалою суду провадження у даній справі відкрито, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін на 21 березня 2023 року.

21 грудня 2023 року відповідач ОСОБА_3 через свого представника адвоката Лозіцького А.А. подав до суду заяву, у якій просив суд на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України зупинити провадження у даній справі за позовом ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики до набрання законної сили судовим рішенням в іншій цивільній справі № 757/55145/23-ц за його позовом до ОСОБА_2 про визнання удаваними договорів позики № 1 та № 2 від 28 травня 2020 року, посилаючись на об`єктивну неможливість розгляду судом цієї справи за позовом ОСОБА_2 до набрання законної сили судовим рішенням у справі за поданим ним позовом, вказуючи, що ці два позови є взаємопов`язаними між собою, виникають з одних правовідносин, предметом спору у цих справах є договір позики зокрема № 2 від 28 травня 2020 року. Вирішення цивільної справи за позовом ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики безпосередньо залежить від вирішення судом цивільної справи за позовом ОСОБА_3 про визнання удаваними договорів позики № 1 та № 2 від 28 травня 2020 року, що є предметом позову у справі № 757/55145/23-ц, який ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 08 січня 2024 року прийнято до розгляду. Тому він (відповідач) вважає, що у такому випадку суд зобов`язаний зупинити провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням суду в іншій цивільній справі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Василенко А.А. у судове засідання не з`явилися, остання подала до суду заяву, у якій повідомила про її неможливість прийняти участь у судовому засіданні, просила суд заяву про зупинення провадження у цивільній справі задовольнити, провадження у справі зупинити.

Позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Пашковський Д.В. у судове засідання не з`явилися, останній подав до суду заперечення проти заяви відповідача про зупинення провадження у справі, у яких зазначав, що у справі № 361/5280/21 предметом позовних вимог є стягнення суми заборгованості за договором позики № 2 від 28 травня 2020 року, підставою позовних вимог є невиконання умов вказаного договору. У справі № 757/55145/23-ц предметом позовних вимог є визнання договорів позики № 1 та № 2 від 28 травня 2020 року удаваним, підставою позовних вимог є доведення позивачем ознак удаваного правочину згідно із ст. 235 ЦК України. Обставини, що можуть бути встановлені у справі № 757/55145/23-ц, не впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення. Водночас, зібрані докази у справі № 361/5280/21 дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. На даний час діє презумпція дійсності договору позики № 2 від 28 травня 2020 року, а процесуальні межі справи № 361/5280/21 за предметом, підставою позовних вимог не залежать від предмету та підстав позовних вимог у справі № 757/55145/23-ц, що має наслідком відсутність об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Крім того заяву подано із порушенням строку. Просив суд у задоволенні заяви та зупиненні провадження у справі відмовити.

З`ясувавши думку сторін щодо заяви відповідача про зупинення провадження у справі, перевіривши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника.

Відповідно до п. п. 1, 4, 10, 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права; змагальність сторін; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У ст. 209 ЦПК України встановлено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

За змістом п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Верховний Суд України у постанові від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначив, що зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року у справі № 6-1957цс16.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 08 грудня 2021 року у справі № 761/33089/20 вказав на те, що тлумачення п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України свідчить, що обов`язкове зупинення провадження у справі можливе за наявності у сукупності таких умов: 1) об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, тобто неможливість для суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі; 2) пов`язаність справ пов`язаною зі справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиційне значення.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 357/10397/19 зазначено що об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

У цій же постанові Верховний Суд також вказав, що сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду однієї справи до прийняття рішення в іншій справі. Підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення в ній має значення для справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення іншої справи.

Відповідно ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Враховуючи наведене вище, стадію судового розгляду справи, зібрані у справі докази, які дозволяють суду встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом цього судового розгляду, суд вважає, що пред`явлення до суду ОСОБА_1 позову до ОСОБА_2 про визнання удаваними договорів позики № 1 та № 2 від 28 травня 2020 року, не може бути підставою для зупинення провадження у цивільній справі, оскільки об`єктивної неможливості подальшого розгляду справи судом не встановлено, тому заява ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 81, 89, 182, 251, 259, 260 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дутчак І. М.