Справа № 369/1805/24
Провадження №4-с/369/54/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.05.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Волчко А.Я.,

за участю секретаря Лоу А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Фастівський відділ Державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області зі скаргою на дії державного виконавця.

Заявлені вимоги обґрунтовувала тим, що Києво-Святошинським районним судом Київської області розглядається цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Боярська міська рада, про визначення порядку спілкування з дитиною того з батьків, який проживає окремо.

27.06.2023 позивачем по вищезазначеній справі була подана заява про забезпечення позову, яка 28.06.2023 була частково задоволена судом першої інстанції, зокрема було постановлено заборонити будь-яким фізичним особам, у тому числі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до набрання законної сили рішення суду у справі № 369/8877/23 перешкоджати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) виконувати батьківські права виконувати батьківські права, у тому числі у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 подав вищезазначену ухвалу суду разом із заявою для виконання до Фастівського відділу Державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

04 серпня 2023 року державний виконавець Микитин Катерина Олександрівна відкрила виконавче провадження за вказаної ухвалою.

15 січня 2024 року державний виконавець Микитин Катерина Олександрівна винесла постанову про стягнення з заявника виконавчого збору у сумі 13 400 грн.

ОСОБА_1 вважала таку постанову незаконною, враховуючи, що відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір при виконанні ухвал, що підлягають негайному виконанню не стягується. В той же час, державний виконавець всупереч вказаній нормі закону стягнув виконавчий збір.

ОСОБА_1 просила суд скасувати постанову від 14.07.2023 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову від 14.07.2023 про стягнення виконавчого збору, постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.08.2023, постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 28.09.2023.

31.01.2024 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у даній справі.

Представник заявника подала до суду заяву за вх. № 21175 з прохання розглядати справу у відсутність заявника, її представника.

Інші заінтересовані особи, їх представники в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись, причини неявки суду не відомі.

Згідно вимог ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно п. а ч.1 ст. 449 ЦПК України скарга на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця може бути подана у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

За змістом ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається із матеріалів справи, 28.06.2023 ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області у цивільній справі № 369/8877/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Боярської міської ради Київської області, про визначення порядку спілкування з дитиною, було частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову, зокрема постановлено заборонити будь-яким фізичним особам, у тому числі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до набрання законної сили рішення суду у справі № 369/8877/23 перешкоджати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) виконувати батьківські права, у тому числі у спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13.07.2023 ОСОБА_2 звернувся до Фастівського відділу Державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про примусове виконання ухвали (про забезпечення позову) Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.06.2023 у справі № 369/8877/23.

14.07.2023 старшим державним виконавцем Фастівського відділу Державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Микитин Катериною Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72259828 з примусового виконання вимог вищезазначеної ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.06.2023.

14.07.2023 старшим державним виконавцем Фастівського відділу Державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Микитин Катериною Олександрівною винесено постанову про стягнення виконавчого збору, відповідно до якої постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 13 400,00 грн.

Постановою старшого державного виконавця Фастівського відділу Державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Микитин Катериною Олександрівною від 14.07.2023 в рамках виконавчого провадження № 72259828 визначено для боржника ОСОБА_1 загальну суму мінімальних витрат у розмірі 169,00 грн.

31.07.2023 старшим державним виконавцем Фастівського відділу Державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Микитин Катериною Олександрівною винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 72259828 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення).

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди є виконавчими документами та підлягають примусовому виконанню в порядку, передбаченому цим Законом.

04.08.2023 старшим державним виконавцем Фастівського відділу Державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Микитин Катериною Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72437876 з примусового виконання вимог постанови Фастівського відділу Державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області № 72259828, виданої 14.07.2023 про стягнення з ОСОБА_1 13 400,00 грн.

04.08.2023 старшим державним виконавцем Фастівського відділу Державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Микитин Катериною Олександрівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72437914 з примусового виконання вимог постанови Фастівського відділу Державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області № 72259828, виданої 14.07.2023 про стягнення з ОСОБА_1 169,00 грн.

Постановою старшого державного виконавця Фастівського відділу Державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Микитин Катериною Олександрівною від 28.09.2023 було об`єднано виконавчі провадження № 72437876, № 72437914 у зведене виконавче провадження № 72900716.

Аргументуючи заявлену до суду скаргу, ОСОБА_1 зазначила про неправомірність винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 14.07.2024, оскільки виконавчий збір при виконанні ухвал, що підлягають негайному виконанню не стягується.

Так, відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII визначено, що державний виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 вищезазначеного Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 цього Закону.

Суд встановив, що старший державний виконавець Фастівського відділу Державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесла спірну постанову у виконавчому провадженні № 72259828 про стягнення з заявника (боржника) виконавчого збору у розмірі 13 400,00 грн.

Відповідно до вимог п.1 ч.5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавчий збір не стягується: за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню.

Отже, у разі виконання виконавчого документу, що підлягає негайному виконанню, виконавчий збір не стягується.

Згідно вимог ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Отже, ухвала про забезпечення позову в цивільній справі, яка ухвалюється судами України, є виконавчим документом, який підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що старший державний виконавець ОСОБА_4 протиправно винесла постанову про стягнення з позивача виконавчого збору від 14.07.2023 № 72259828 за виконання ухвали суду про забезпечення позову, оскільки така ухвала є виконавчим документом, який підлягає негайному виконанню.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому ст. 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов3 про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Всупереч ст. 12, ст. 81 ЦПК України, ОСОБА_1 заявляючи вимоги про скасування постанови від 14.07.2023 про розмір мінімальних витрати виконавчого провадження, не наводить жодних підстав для скасування такої постанови, доводів на обґрунтування своєї правової позиції, зокрема чітко не вказує у такій скарзі, яку норму Закону України «Про виконавче провадження» чи іншого нормативно-правового акта державним виконавцем було порушено під час винесення такої постанови. Крім того, як вбачається із оспорюваної постанови про розмір мінімальних витрати виконавчого провадження витрати виконавчого провадження нараховані саме за винесення постанови про відкриття провадження, а не постанови про стягнення виконавчого збору та як плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження. Постанова про відкриття провадження (ВП № 72259828) заявником не оскаржувалась. У зв`язку з вищезазначеним, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування вказаної постанови.

Інші вимоги про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.08.2023, постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 28.09.2023, також не підлягають задоволенню, як такі що заявлені передчасно, оскільки їх підставою послугувала постанова про стягнення з позивача виконавчого збору від 14.07.2023, яка була скасована даною ухвалою суду.

У зв`язку із вищевикладеним, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які заявник та заінтересована особа посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволенні скарги.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 1, 3, 18, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 450, ст. 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Фастівський відділ Державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на дії державного виконавця задовольнити частково.

Скасувати постанову про стягнення виконавчого збору (ВП 72259828) від 14 липня 2023 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформація про заявника: ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ).

Інформація про заінтересовану особу: Фастівський відділ Державної виконавчої служби у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (адреса: Київська область, м. Фастів, вул. Рудяка Тимофія, 1, ).

Суддя Андрій ВОЛЧКО