УХВАЛА

29 травня 2024 року

м. Київ

cправа № 727/9565/22

провадження № 14-64цс24

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідачки Ступак О. В.,

суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Власова Ю. Л., Воробйової І. А., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Короля В. В., Кравченка С. І., Кривенди О. В., Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Погрібного С. О., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Усенко Є. А., Шевцової Н. В.,

перевіривши наявність підстав для прийняття до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постановуЧернівецького апеляційного суду від 27 вересня 2023 року у складі колегії суддів Половінкіної Н. Ю., Височанської Н. К., Кулянди М. І.

у справі

за позовомОСОБА_1

до ОСОБА_2

про поділ спільного майна подружжя,

УСТАНОВИЛА:

1. У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

2. Позов мотивувала тим, що в період перебування в шлюбі сторони набули у власність транспортний засіб марки BMW, модель 330і, 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який ОСОБА_2 відчужив без її згоди у серпні 2022 року.

3. Просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 компенсацію 1/2 вартості автомобіля марки BMW, модель 330і, 2019 року випуску, що за її розрахунком становить 743 500,00 грн.

4. Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 11 квітня 2023 року у складі судді Гавалешка П. С. позов задоволено.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість 1/2 частини автомобіля марки BMW, модель 330і, 2019 року випуску, в сумі 743 500,00 грн.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 7 435 грн.

5. Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 розпорядився спільним майном на власний розсуд без згоди другого з подружжя та не в інтересах сім`ї.

6. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 27 вересня 2023 року рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 11 квітня 2023 року змінено. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки BMW, модель 330і, 2019 року випуску, в сумі 320 000,00 грн. Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 563,73 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

7. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції помилково визначив ринкову вартість спірного майна на підставі звіту про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Проф плюс експерт» від 06 жовтня 2022 року, який складено без проведення безпосереднього огляду автомобіля. За відсутності інших доказів вартості спірного транспортного засобу розмір грошової компенсації, на переконання апеляційного суду, підлягав визначенню відповідно до ціни, вказаної у договорі купівлі-продажу транспортного засобу від 03 серпня 2022 року, укладеному між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (640 000,00 грн).

8. Не погодившись із таким висновком апеляційного суду, позивачка у грудні 2023 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати постанову Чернівецького апеляційного суду від 27 вересня 2023 року і залишити в силі рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 11 квітня 2023 року.

9. У касаційній скарзі ОСОБА_1 як на підставу касаційного оскарження посилається на пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та вказує, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновків щодо її застосування у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 180/254/15-ц, від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц, від 07 листопада 2018 року у справі № 761/17775/15-ц та від 09 січня 2019 року у справі № 643/4589/15.

10. Зазначає також, що суд апеляційної інстанції дійшов хибного висновку про невідповідність звіту про оцінку автомобіля вимогам законодавства України та безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про долучення електронних доказів, що містили відомості про ринкову вартість спірного автомобіля (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

11. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 грудня 2023 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її із Шевченківського районного суду міста Чернівці.

12. 13 лютого 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із заявою про повернення надміру сплаченого судового збору, в якій зазначила, що за подання касаційної скарги сплатила судовий збір у подвійному розмірі, а тому на підставі статті 7 Закону України «Про судовий збір» просила постановити ухвалу про повернення надміру сплаченого судового збору в розмірі 14 870,00 грн.

13. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2024 року справу передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

14. Ухвалою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 12 березня 2024 року справу прийнято та призначено до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

15. Ухвалою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року справу повернуто на розгляд колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

16. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 травня 2024 року справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

17. Мотивуючи ухвалу про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду вказав, що в суді касаційної інстанції розгляд справ здійснюється у складі трьох або більшої непарної кількості суддів, крім випадків, коли законодавством передбачений розгляд певних питань одноособово.

18. Водночас у процесі вирішення питання про повернення судового збору за клопотанням ОСОБА_1 . Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду звернув увагу, що в суді касаційної інстанції склалися різні підходи до визначення кількісного складу суду, який постановляє відповідну ухвалу.

19. Зокрема, ухвалу про повернення судового збору постановлено одноособово суддею-доповідачем у справах № 344/18282/19

(провадження № 61-1141св22), № 203/3204/17 (провадження № 61-14391ск21), № 707/999/21 (провадження № 61-11411св22), № 686/26971/21 (провадження № 61-6983ск22), № 729/252/21 (провадження № 61-96св22).

20. Натомість у справах № 757/44316/19 (провадження № 61-11661св22), № 314/1418/21 (провадження № 61-2898св23), № 732/5/22 (провадження № 61-10805св22), № 761/45802/18 (провадження № 61-19870св21) ухвалу про повернення судового збору постановлено таким же кількісним складом суду, який прийняв постанову по суті спору.

21. З урахуванням викладеного Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважав наявними підстави для передачі справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, яка справу повернула для розгляду відповідній колегії суддів з посиланням на те, що кількісний склад суду при вирішенні питання про повернення судового збору є різним також і в Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду.

22. З огляду на наведене Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду виснував про наявність виключної правової проблеми, яка не може бути вирішена в межах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду та зазначив, що судове рішення Великої Палати Верховного Суду необхідне для подальшого розвитку права та забезпечення єдності судової практики, оскільки порушене процесуальне питання має виняткове значення, адже йдеться про правове питання, яке потребує пояснення і яке ще не вирішувалося вищою судовою інстанцією.

23. Обґрунтовуючи якісний критерій для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстав наявності виключної правової проблеми, Касаційний цивільний суд указав, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує кожному право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та передбачає, що такий суд має бути «встановленим законом». Важливість цієї правової проблеми, на переконання Касаційного цивільного суду, підтверджується й тим, що питання визначення кількісного складу суду в інших процесуальних аспектах уже було предметом дослідження Великої Палати Верховного Суду (постанови від 19 жовтня 2023 року у справі № 990/83/23, провадження № 11-106заі23, та від 23 лютого 2021 року у справі № 263/4637/18, провадження № 14-126цс20).

24. На обґрунтування кількісного критерію виключної правової проблеми в ухвалі про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду зазначено, що в поточному році до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшло 633 заяви про повернення судового збору, а за весь період діяльності цього суду кількість таких заяв становить 11 761.

25. Велика Палата Верховного Суду вважає відсутніми підстави для прийняття цієї справи до розгляду з таких мотивів.

26. Відповідно до частини п`ятої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

27. Наявність виключної правової проблеми в цій справі Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду пов`язує з різними підходами до визначення кількісного складу суду, уповноваженого на розгляд клопотання учасника справи про повернення надміру сплаченого судового збору.

28. При оцінці наявності підстав для прийняття справи до розгляду, Велика Палата Верховного Суду враховує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

29. Ознака «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом правових норм, які регулюють його діяльність. Категорія «суд, встановлений законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «всю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів» (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (Sokurenko and Strygun v. Ukraine), заяви № 29458/04 і № 29465/04,параграф 24).

30. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ «встановлений законом» суд має бути утворений безпосередньо на підставі закону, діяти в законному складі в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції.

31. Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

32. Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (пункт 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір»).

33. Очевидно, що повноваженнями на вирішення питання про повернення судового збору у випадках, передбачених законом, наділений той суд, який розглянув справу або у провадженні якого така справа перебуває.

34. Згідно із частиною першою статті 36, пунктами 1, 5 частини другої статті 37 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судому системі судоустрою України, який здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції. У складі Верховного Суду діють, зокрема, Касаційний цивільний суд і Велика Палата.

35. У пункті 1 частини другої статті 45 цього Закону врегульовано, що Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

36. Порядок передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду передбачено в частинах третій - шостій статті 403 ЦПК України, а саме: після відкриття касаційного провадження, підготовки справи до касаційного розгляду та попереднього розгляду справи Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду як суд, який розглядає справу в касаційному порядку, передає на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу за касаційною скаргою (касаційними скаргами) на оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

37. Тлумачення наведених положень закону дає підстави для висновку, що Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках наділена повноваженнями виключно щодо здійснення перегляду судових рішень у касаційному порядку за касаційною скаргою (касаційними скаргами), тому на розгляд Великої Палати Верховного Суду може бути передана лише справа для розгляду касаційної скарги, а не справа для вирішення клопотання про повернення судового збору.

38. Якщо ж підстав для передачі справи за касаційною скаргою до Великої Палати Верховного Суду немає, то і всі процесуальні питання, пов`язані з її розглядом (у тому числі повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги) має вирішувати той суд, який розглядає справу як суд касаційної інстанції.

39. Аналізуючи мотиви передачі справи № 727/9565/22 на її розгляд, Велика Палата Верховного Суду констатує, що Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не встановив наявності виключної правової проблеми у справі при розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 27 вересня 2023 року.

40. Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Касаційний цивільний суд уважав наявною виключну правову проблему в питанні, пов`язаному не із законністю та обґрунтованістю оскаржуваного судового рішення, доводами касаційної скарги та взагалі вирішенням спору по суті, а з вирішенням процедурного питання, зокрема визначення складу суду при формуванні протоколів авторозподілу матеріалів між суддями, а саме клопотань про повернення судового збору.

41. Тобто перешкод для вирішення спору у справі № 727/9565/22 по суті у Касаційного цивільного суду немає. Водночас Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду посилається виключно на наявність різних підходів у практиці суду касаційної інстанції при вирішенні процесуального питання (повернення судового збору), яке не впливає на можливість розгляду справи Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду як судом касаційної інстанції.

42. Оскільки саме Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду відкрив провадження за касаційною скаргою, судовий збір за подання якої просить повернути позивачка, то розгляд її клопотання віднесено до повноважень Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

43. Отже, у цій справі Велика Палата Верховного Суду не є «судом, встановленим законом», тобто не є належним судом, який може розглядати клопотання про повернення судового збору.

44. Оскільки в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 травня 2024 року передбачені процесуальним законом підстави для прийняття справи до розгляду Великою Палатою Верховного Суду обґрунтовані наявністю виключної правової проблеми не у справі, а у визначенні складу суду в суді касаційної інстанції для розгляду процесуального звернення про повернення судового збору, а такі підстави не передбачені частиною п`ятою статті 403 ЦПК України, то Велика Палата Верховного Суду не аналізує інформацію щодо наявності кількісного та якісного критеріїв окресленої проблеми.

45. Згідно із частиною шостою статті 404 ЦПК України якщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, а також якщо дійде висновку про недоцільність розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

46. Тому справа № 727/9565/22 підлягає поверненню до Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду для продовження розгляду.

47. Керуючись статтями 402-404 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Справу № 727/9565/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 27 вересня 2023 рокуповернути відповідній колегії Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду для розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідачка О. В. Ступак

Судді: О. О. Банасько О. В. Кривенда

О. Л. Булейко М. В. Мазур

Ю. Л. Власов С. Ю. Мартєв

І. А. Воробйова К. М. Пільков

М. І. Гриців С. О. Погрібний

Ж. М. Єленіна І. В. Ткач

І. В. Желєзний О. С. Ткачук

В. В. Король В. Ю. Уркевич

С. І. Кравченко Є. А. Усенко

Н. В. Шевцова