Справа № 404/9522/23
Провадження № 2/135/107/24
РІШЕННЯ

іменем України

21.03.2024 року м.Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого - судді Нікандрової С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів шляхом зменшення,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів шляхом зменшення, у якій позивач просить: зменшити розмір аліментів, які стягуються згідно заочного рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 28 липня 2015 року по справі №135/495/15-ц, та стягнути з нього, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позовні обґрунтовані тим, що у нього на утриманні перебуває троє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - мати якого ОСОБА_5 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - мати якого ОСОБА_2 ; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - мати якого ОСОБА_7 . Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 09 листопада 2012 року по справі №2307/1705/12, з нього на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти в розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 01 листопада 2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 28 липня 2015 року по справі №135/495/15-ц, з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 16 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно судового наказу, виданого Ленінським районним судом м. Кіровограда від 24 липня 2023 року по справі №405/3628/23, з нього на користь ОСОБА_7 стягнуто аліменти в розмірі частини його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 24 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Станом на сьогоднішній день відносно нього проводиться стягнення аліментів на утримання трьох дітей у розмірі частини його заробітку (доходу) на кожну дитину, що передбачає стягнення 75% доходу на їх утримання та навіть протирічить нормам СК України щодо загального розміру аліментів в залежності від кількості дітей. До останнього часу він займався підприємницькою діяльністю, потім проходив службу в ЗСУ, мав достатній рівень заробітної плати та питання щодо розміру грошового забезпечення на утримання двох дітей в нього не виникало. 01 березня 2022 року він був призваний на дійсну військову службу по мобілізації згідно з Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року. ІНФОРМАЦІЯ_5 , в околицях нсп. Вороневе Луганської області, виконуючи бойове завдання, він одержав вибухове поранення, закритий двохкісточковий перелом правої гомілки, вогнепальне поранення лівої стопи, відкритий перелом основи І плесневої кістки діафіза V плесневої кістки із задовільним стоянням уламків, вогнепальні уламкові дотичні поранення лівої верхньої кінцівки та волосистої частини голови, консолідований перелом кісток носа, сірчані пробки, ЗЧМТ, струс головного мозку. Йому було проведено оперативне лікування, видалення МОС з приводу консолідованого двокісточкового перелому правої гомілки та заднього краю великогомілкової кістки у вигляді комбінованої контрактури та больового синдрому. Порушення функцій ходи. Відноситься до тяжких травм. Він пройшов близько десяти медичних оглядів військово-лікарською комісією, так як з моменту отримання поранення його здоров`я стрімко та значно погіршувалось. Так, 14 серпня 2023 року військово-лікарська комісія КНП Міської клінічної лікарні №10 Одеської міської ради провела його медичний огляд та видала свідоцтво про хворобу №440 від 14 серпня 2023 року, згідно якого він є непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, на сьогоднішній день він в процесі звільнення з військової служби, а тому розмір його матеріального становища суттєво змінюється. Тому, навіть станом на сьогодні така сума щомісячних аліментів для нього є непосильною.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 листопада 2023 року справа №404/7798/23 (провадження №2/404/1833/23) роз`єднано у самостійні провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 про зміну розміру аліментів шляхом зменшення. Виділено у самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_8 про зміну розміру аліментів шляхом зменшення. Виділено у самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів шляхом зменшення. Передано роз`єднані матеріали позовної заяви для здійснення реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду. Розгляд позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про зміну розміру аліментів шляхом зменшення продовжено у провадженні №2/404/1833/23 (справа № 404/7798/23) (а.с.43).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 08 листопада 2023 року справа №404/9522/23 (провадження №2/404/2363/23) було ухвалено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів шляхом зменшення передати за підсудністю до Ладижинського міського суду Вінницької області (а.с.45-47).

19 січня 2024 року цивільна справа надійшла до Ладижинського міського суду Вінницької області, та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 січня 2024 року передана в провадження судді Нікандрової С.О. (а.с.51).

26 січня 2024 року на електронну адресу Ладижинського міського суду Вінницької області від відділу ведення реєстру Ладижинської територіальної громади надійшла відповідь на запит суду Вих. №23-17-55 від 26 січня 2024 року про те, що місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.52).

Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 05 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (а.с.54).

Відповідачці ОСОБА_2 ухвалою суду було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив

на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі з цивільним позовом і долученими до нього матеріалами отримана відповідачкою ОСОБА_2 13 лютого 2024 року, про що в матеріалах справи міститься поштове повідомлення від 21 лютого 2024 року (а.с.71).

12 лютого 2024 року на адресу суду від представника позивача - адвоката Ларіної Д.С. надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (а.с.61-70).

23 лютого 2024 року на адресу суду від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява, у якій вона просить розглядати справу без її участі та у заяві зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.72).

Згідно ч.4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 07 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по місту Ладижин Тростянецького міськрайонного управління юстиції Вінницької області (а.с.13).

Позивач ОСОБА_1 також є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 08 вересня 2010 року виконкомом Немішаївської селищної ради Бородянського району Київської області (а.с.12) та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 05 травня 2020 року Фортечним районном у місті Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с.14).

Заочним рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 28 липня 2015 року у справі №135/495/15-ц, позов ОСОБА_2 задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 квітня 2015 року щомісячно і до досягнення сином повноліття (а.с.10).

Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 09 листопада 2012 року у справі №2307/1705/12, позов ОСОБА_5 задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_5 , аліменти в розмірі частини його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 01 листопада 2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9).

Судовим наказом №405/3628/23, виданого 24 липня 2023 року Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24 липня 2023 року по справі №405/3628/23, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до повноліття ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто до 21 квітня 2038 року, починаючи стягнення з моменту звернення до суду - з 24 травня 2023 року (а.с.11).

Згідно довідки №13 від 10 березня 2022 року, виданої командиром військової частини НОМЕР_4 майором ОСОБА_9 , ОСОБА_1 призваний на дійсну військову службу по мобілізації 01 березня 2023 року, згідно з Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року (а.с.15).

Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №27 від 01 липня 2022 року, виданої командиром військової частини НОМЕР_4 підполковником ОСОБА_10 , солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 03 червня 2022 року одержав вибухове поранення. Закритий двохкісточковий перелом правої гомілки. Вогнепальне поранення лівої стопи. Відкритий перелом основи І плесної кістки діафіза V плеснової кістки із задовільним стоянням уламків. Вогнепальні уламкові дотичні поранення лівої верхньої кінцівки та волосистої частини голови. Консолідований перелом кісток носа. Сірчані пробки. ЗЧМТ, струс головного мозку. За обставин: під час захисту Батьківщини в околицях нсп. Вороневе, Луганської області, виконуючи бойове завдання (а.с.17).

Після отримання поранення ОСОБА_1 тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується випискою із медичної картки стаціонарного хворого №6124 (а.с.1); випискою із медичної картки стаціонарного хворого №2365 (а.с.18); випискою із медичної картки стаціонарного хворого №9198 (а.с.20); випискою із медичної картки стаціонарного хворого №11433 (а.с.22); випискою-епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №3839 (а.с.23); випискою-епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №4635 (а.с.25); випискою-епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №2685 (а.с.28); випискою-епікризом із медичної картки стаціонарного хворого №1259 (а.с.30).

Під час медичного огляду солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , було встановлено причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва після вибухового поранення 03 червня 2022 року із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії №212 від 20 липня 2022 року, виданої головою комісії ОСОБА_11 та секретарем комісії Корповою В. КНП «ОКГ ВВ КОР» (а.с.19); довідкю військово-лікарської комісії №305 від 09 вересня 2022 року, виданої головою ВЛК ОСОБА_12 та секретарем ВЛК головним сержантом Припачкіною Г. КНП «КОЛ КОР» (а.с.21); довідкою військово-лікарської комісії №544 від 15 листопада 2022 року, виданої головою комісії ОСОБА_11 та секретарем комісії Корповою В. КНП «ОКГ ВВ КОР» (а.с.24); довідкою військово-лікарської комісії №664 від 27 грудня 2022 року, виданої головою комісії ОСОБА_11 та секретарем комісії Корповою В. КНП «ОКГ ВВ КОР» (а.с.26); довідкою військово-лікарської комісії №358 від 13 лютого 2023 року, виданої головою ВЛК капітаном м/с ОСОБА_13 та секретарем ВЛК працівником ЗСУ ОСОБА_14 ВЛК ВМКЦ ЦР (а.с.27); довідкою військово-лікарської комісії №250 від 14 березня 2023 року, виданої головою ВЛК ОСОБА_12 та секретарем ВЛК головним сержантом Башмаковою Ю. КНП «КОЛ КОР» (а.с.29); довідкою військово-лікарської комісії №217 від 05 травня 2023 року, виданої головою комісії ОСОБА_11 та секретарем комісії Корповою В. КНП «ОКГ ВВ КОР» (а.с.31); довідкою військово-лікарської комісії №4870 від 09 червня 2023 року, виданої головою ВЛК полковником м/с ОСОБА_15 та секретарем ВЛК головним сержантом взк Фурцевою Ж. ВЛК ВМКЦ ЦР (а.с.32).

14 серпня 2023 року військово-лікарська комісія КНП Міської клінічної лікарні №10 Одеської міської ради за розпорядження директора КНП МКЛ № 10 від 14 серпня 2023 р. провела медичний огляд ОСОБА_1 з метою визначення ступеня придатності до військової служби, про що видала відповідне свідоцтво про хворобу № 440 від 14 серпня 2023 року, затверджене Регіональною військово-лікарською комісією. Згідно даного свідоцтва про хворобу, позивач є непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.33-34).

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною комісією серії 12 ААГ №392798 від 12 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи до 01 листопада 2024 року, дата чергового перегляду 12 жовтня 2024 року (а.с.65).

Відповідно до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії №12 ААА №088177 від 12 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 втратив 40 % професійної працездатності (а.с.66).

Відповідно до довідки №16/02/2023 від 16 лютого 2023 року, виданої директором ТОВ «Гелор Груп» Вітіоговим О., вбачається, що ОСОБА_1 працює у ТОВ «Гелор Груп» з 06 лютого 2019 року на посаді головного інженера. За період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року ОСОБА_1 отримав заробітну плату у розмірі 56 640,00 грн, з яких утримано: - податків (ПДФО та військовий збір) у розмірі 11 044,80 грн; - аліментів 22 797,60 грн (виплачено ОСОБА_16 11 398,8 грн; виплачено ОСОБА_2 11 398,8 грн (а.с.35).

Відповідно до довідки про доходи пенсіонера №326 від 30 січня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку ГУ ПФУ в Кіровоградській області і отримує пенсію по інвалідності. З 18 вересня 2023 року по 31 січня 2024 ріку ОСОБА_1 отримав пенсію у розмірі 55 765,57 грн (а.с.64).

Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини, зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї ( частини 7,8 статті 7 СК України).

Згідно зі статтею 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини 5 статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини,на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Даючи оцінку поданим доказам у їх сукупності та враховуючи, що відповідачем не спростовано доводи позивача та визнано нею позов, суд дійшов висновку, про наявність передбачених ст.192 СК України підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі судового наказу, оскільки судом встановлено, що в порівнянні зі станом здоров`я та матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів, у позивача ОСОБА_1 у зв`язку з отримання вибухового та вогнепального пораненнь істотно погіршився стан здоров`я, він потребує постійного обстеження, лікування та реабілітації, що вплинуло також на майновий стан позивача.

Таким чином, враховуючи всі встановлені обставини справи у їх сукупності, керуючись принципом регулювання сімейних відносин на засадах справедливості, добросовісності та розумності, з урахуванням захисту інтересів дитини, та обставин, визначених ч. 1 ст. 182 СК України, а також законодавчо встановленого розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає справедливим та обґрунтованим зменшення розміру аліментів, які стягуються на підставі заочного рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 28 липня 2015 року у справі №135/495/15-ц, з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки до 1/8 частки заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 82, 206, 258-259, 265, 268, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів шляхом зменшення - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі заочного рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 28 липня 2015 року у справі №135/495/15-ц (провадження №2/135/176/15), з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця с. Курлози Кривоозерського району Миколаївської області, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_6 ) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини на 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дати набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повнолітня.

Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі заочного рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 28 липня 2015 року у справі №135/495/15-ц (провадження №2/135/176/15).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області С.О. Нікандрова