28 травня 2024 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
з участю представника позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на автомобіль та за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області, Березнівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів), Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про встановлення факту спільного проживання та встановлення факту батьківства,
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 19 квітня 2024 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на автомобіль задоволено; встановлено факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01 серпня 2021 року до 13 червня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; визнано автомобіля марки "Chery", модель "Elara", 2007 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 задоволено частково; встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м.Рівне Рівненської області, померлий ІНФОРМАЦІЯ_5 , є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки с.Поліське Березнівського району Рівненської області; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Під час ухвалення рішення суд не вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

23 квітня 2024 року позивач ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою, поданою представником позивача ОСОБА_1 , про стягнення понесениї судових витрат, в якій просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_5 на її корист суму понесених судових витрат, які складаються із судового збору в розмірі 1984 грн та витрат, пов`язаних із проведенням експертизи, в розмірі 9799,52 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 заяву про стягнення судових витрат підтримала.

Представник позивача ОСОБА_4 вважає, що витрати за вимоги про встановлення фактів не повинні стягуватися з відповідача.

Представник відповідача заперечує проти задоволення заяви, оскільки в позовній заяві позивач ОСОБА_6 не заявляла вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, а також не зробила відповідної заяви до закінчення судових дебатів у справі. Докази витрат на проведення експертизи були додані до матеріалів справи після ухвалення судом рішення, заяви про відшкодування витрат у встановлені законом строки подано не було.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст.141 ЦПК України).

Згідно з ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При поданні позову позивач ОСОБА_6 сплатила судовий збір в ромірі 992,40 грн за позовну вимогу про встановлення факту спільного проживання та судовий збір в розмірі 992,40 грн за позовну вимогу про встановлення факту батьківства, докази чого додані позивачем до позовної заяви.

Враховуючи, що в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_6 про встановлення факту спільного проживання суд відмовив, відсутні підстави для стягнення з відповідача на її користь витрат, понесених на оплату судового збору в розмірі 992,40 грн за вказану позовну вимогу.

Беручи до уваги, що суд задовольнив позовну вимогу ОСОБА_6 про встановлення батьківства, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на оплату судового збору за вказану позовну вимогу в розмірі 992,40 грн.

В частині стягнення витрат позивача на оплату судового збору суд не приймає до уваги доводи представника відповідача про недотримання ОСОБА_6 вимог ч.8 ст.141 ЦПК України.

За положенням ст.265 ЦПК України, висновок суду про розподіл судових витрат зазначається у резолютивній частині рішення.

Чинне законодавство не зобов`язує позивача в прохальній частині позовної заяви просити суд стягнути судові витрати, так як це не є позовною вимогою, натомість це є обов`язком суду - здійснити розподіл судових витрат за результатами розгляду справи. Витрати на оплату судового збору є одним з видів судових витрат і цивільним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування таких витрат за умови їх підтвердження належними доказами.

При цьому, законодавцем передбачено можливість вирішення питання щодо відшкодування позивачу понесених ним судових витрат шляхом ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення в частині розподілу судових витрат.

Таким чином, судові витрати підлягають розподілу саме за результатами розгляду справи та не залежно від того, чи зазначено про це в прохальній частині позовної заяви.

Передбачена ч.8 ст.141 ЦПК України заява робиться у випадку, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі (ч.1 ст.246 ЦПК України).

Докази, що підтверджують розмір витрат позивача на оплату судового збору, додані позивачем ОСОБА_6 до позовної заяви, тобто до закінчення судових дебатів у справі, а тому необхідності подавати заяву про відшкодування цих витрат в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України у позивача не було.

Суд також встановив, що за проведення призначеної у справі судової молекулярно-генетичної експертизи позивач ОСОБА_6 сплатила 9799,52 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 24 липня 2023 року.

Однак, докази понесення позивачем ОСОБА_6 витрат на проведення експертизи подані позивачем до суду 23 квітня 2024 року, тобто після ухвалення рішення у справі, і до закінчення судових дебатів ні позивач ОСОБА_6 , ні її представник не зробили заяви про подання таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а тому підстави для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, в розмірі 9799,52 грн відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258-259, 263-265, 270, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп у відшкодування витрат на оплату судового збору.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі :

позивач - ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ;

позивач - ОСОБА_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Березнівським РВ УМВС України в Рівненській області 26 березня 2006 року;

відповідач - ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 ;

третя особа - орган опіки та піклування Березнівської міської ради Рівненського району Рівненської області, місцезнаходження: 34600, Рівненська область, м.Березне, вул.Київська, буд.5; ;

третя особа - Березнівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському району Рівненської області, місцезнаходження: 34600, Рівненська область, м.Березне, вул.Київська, буд.5;

третя особа - Міністерство оборони України, місцезнаходження: 03168, м.Київ, пр-кт Повітрофлотський, буд.6; ;

третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 ;

третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_5 .

Повне рішення суду складене 03 червня 2024 року.

Суддя