Справа № 352/1314/24
Провадження № 2/352/480/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді Струтинського Р.Р.

з участю секретаря Гребінника В.М.

розглянувши в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тисменицької міської ради Івано-Франківської області, про визнання права власності на майно та встановлення юридичних фактів,

у с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на майно та встановлення юридичних фактів, в якому просила: 1) встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ; 2) встановити факт належності померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 сертифікату про право на земельну частку (пай) серії РН №244185; 3) визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 27,32 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території села Чорнолізці Тисменицького району Івано-Франківської області в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 ; 4) визнати за нею право власності на будинковолодіння в АДРЕСА_1 .

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що вона, її батько ОСОБА_2 , мама- ОСОБА_3 , брат ОСОБА_4 проживали в будинковолодінні АДРЕСА_1 . Однак свідоцтво про право власності на будинковолодіння ніхто не отримував та відповідно не проведено державної реєстрації права власності на нерухоме майно. На момент вступу в дію Закону України «Про власність» 15.04.1991, в колгоспному дворі проживали: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Усі вони стали співвласниками будинковолодіння в рівних долях по частці як члени колгоспного двору. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_2 та 22.01.2018 мами ОСОБА_3 належні їм частки (по ) у спірному будинковолодінні прийняла вона, позивачка, оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Також після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 брата ОСОБА_4 належну йому частку прийняла позивачка як спадкоємець за законом другої черги. Інших спадкоємців після смерті батьків та брата немає. Таким чином, їй належить право власності на спірне будинковолодіння з підстав належності частки на праві спільної сумісної власності як члену колгоспного двору, частка в порядку спадкування за законом після смерті батька, частка в порядку спадкування за законом після смерті мами та частка в порядку спадкування за законом після померлого брата. Крім того, батько ОСОБА_2 відповідно до сертифікату про право на земельну частку (пай) серії РН № 244185 був власником земельної частки (паю) розміром 27,32 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території с. Чорнолізці і перебуває в користуванні АФ «Відродження». На даний час оригінал сертифікату на земельну частку (пай) на ім`я батька втрачено. Отже, їй належить право власності на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька. Оскільки у свідоцтві про її народження зазначено, що її батьком є « ОСОБА_5 » замість вірного « ОСОБА_2 », їй необхідно довести родинні зв`язки з батьком. Також їй потрібно довести факт належності померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 сертифікату про право на земельну частку (пай) серії РН №244185, оскільки даний документ виданий на ім`я « ОСОБА_5 », що пов`язано з помилкою в написанні по батькові батька. З огляду на вказану помилку в правовстановлюючому документі та на те, що спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору, позивачка позбавлена можливості оформити свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно в нотаріальному порядку. Так само позивачка не може оформити належне їй як члену колишнього колгоспного двору право власності на 1/4 частину будинковолодіння.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, представник позивачки адвокат Марущак В. І. в поданій суду заяві просив справу розглянути без участі сторони позивачки, позов підтримав і просив його задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в поданій суду заяві відповідач просив розглянути справу без участі свого представника.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Установлено, що предметом спору в даній справі є право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 та земельну частку (пай) розміром 27,32 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території с. Чорнолізці, Івано-Франківського району Івано-Франківської області і перебуває в користуванні АФ "Відродження".

Спірне будинковолодіння 1960 року побудови, складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд, ринкова вартість будинковолодіння на даний час становить 74470,25 грн.

Вказані обставини підтверджуються технічним паспортом, копія якого підшита на а.с.11-16, та довідкою про оціночну вартість об`єкта нерухомості (а.с.18-19).

Вартість спірної земельної частки (паю) становить 1826,88 грн, що підтверджується копією сертифікату про право на земельну частку (пай) серії РН №244185 (а.с.30).

Спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору.

Станом на 1991 рік у дворі проживали ОСОБА_2 голова двору, його дружина ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_1 . Ці четверо членів двору мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України «Про власність» (15 квітня 1991) проживали однією сім`єю в даному колгоспному дворі. Після набрання чинності Законом України «Про власність» вони стали співвласниками будинковолодіння в рівних частках по 1/4 частині кожен.

Майно колгоспного двору відповідно до вимог ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а)право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до15квітня 1991року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які неменше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Власником спірної земельної частки (паю) розміром 27,32 в умовних кадастрових гектарах був батько позивачки ОСОБА_2 , однак установлено, що у сертифікаті про право на земельну частку (пай) серії РН №244185 помилково вказано по батькові власника « ОСОБА_6 » замість правильного « ОСОБА_7 ».

Аналогічна помилка в написанні по батькові встановлена у свідоцтві про народження позивачки, у графі «Батько» вказано ОСОБА_5 (а.с.23), у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 вказано вірно, що помер « ОСОБА_2 » (а.с.9).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 та 22.01.2018 ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належні їм по 1/4 частині будинковолодіння, яку прийняла позивачка ОСОБА_1 як єдина спадкоємиця за законом першої черги, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належну йому 1/4 частину будинковолодіння, яку в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла позивачка ОСОБА_1 як єдина спадкоємиця за законом другої черги. Інших спадкоємців за законом або заповітом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 немає.

З огляду на відсутність правоустановлюючих документів на спадкове майно, наявність у свідоцтві про народження та сертифікаті про право на земельну частку (пай) невідповідності у написанні по батькові власника, а також на ту обставину, що спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору, позивачка позбавлена можливості оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, що підтверджується відмовою нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 31). Так само позивачка не може оформити належне їй як члену колишнього колгоспного двору право власності на 1/4 частину будинковолодіння.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Згідно вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст. 328 ЦК України).

У відповідності з вимогами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст. 5 цього ж протоколу є додатковою статтею Конвенції, передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, який прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від спадщини.

Як передбачено ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо встановлення фактів родинних відносин, належності правовстановлюючого документу померлому ОСОБА_2 , та визнання за позивачкою права власності на будинковолодіння.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), ст. 316, 317, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись ст. 263-265, 319 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Тисменицької міської ради Івано-Франківської області, про визнання права власності на майно та встановлення юридичних фактів задоволити.

Установити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дочкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Установити факт належності ОСОБА_2 сертифікату про право на земельну частку (пай) серії РН №244185 на земельну частку (пай) розміром 27,32 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території села Чорнолізці Івано-Франківського (Тисменицького) району Івано-Франківської області і перебуває в користуванні АФ «Відродження», зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 04 лютого 2005 року за №683, виданого на ім`я ОСОБА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) розміром 27,32 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території села Чорнолізці Івано-Франківського (Тисменицького) району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Тисменицька міська рада, вул. Галицька, 17, м. Тисмениця Івано-Франківського району Івано-Франківської області, .

Повне судове рішення складено 05.06.2024.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ