справа № 563/1340/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Загородько Н.А.

секретар судових засідань Миколайчук М.О.

за участю:

представника заявника (боржника) адвоката Білоцької Т.В.

представника стягувача адвоката Бондаренка І.О.

стягувача ОСОБА_1

розглянувши заяву представника боржника Білоцької Т.В., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про визнання судового наказу про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі № 563/1340/24 за заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

Представник боржника адвокат Білоцька Т.В. в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою, у якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ Корецького районного суду Рівненської області від 07 серпня 2024 у справі № 563/1340/24.

Вимоги заяви обґрунтовує тим, що 17 серпня 2024 року заявник (боржник) ОСОБА_2 отримав копію судового наказу від 07 серпня 2024 року у справі № 563/1340/24 про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів в розмірі частини заробітку (доходу) боржника, щомісячно. Заяву про видачу судового наказу ОСОБА_1 мотивувала тим, що дитина проживає разом з нею, вона самостійно утримує дитину та несе всі витрати, пов`язані з таким утриманням. Однак жодних доказів, а саме щодо проживання дитини разом з нею і перебування дитини на її утриманні ОСОБА_1 суду не подала. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина. Зазначає, що право на звернення до суду із позовом чи заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів належить особі, з якою проживають діти, та є безумовним, а тому звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів стягувач зобов`язаний довести наявність у нього такого права. Натомість, ОСОБА_1 не надала жодних доказів, що спільний син сторін - ОСОБА_4 перебуває разом з нею в Канаді. На даний час на розгляді Корецького районного суду Рівненської області перебуває справа про визначення місця проживання спільної дитини сторін, тому вважає, що вказаний судовий наказ винесено передчасно.

В судовому засіданні представник боржника адвокат Білоцька Т.В. вимоги заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню підтримала з підстав викладених у заяві. Вказала, що фактично між сторонами існує спір про місце проживання дитини, який перебуває на розгляді у суді, а тому вважає, що відсутні підстави для видачі судового наказу.

Представник стягувача адвокат Бондаренко І.О. просив відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що спільний син сторін проживав на момент винесення наказу та продовжує проживати на даний час разом із ОСОБА_1 в Канаді. Зазначив, що наявність невирішеного спору між сторонами щодо місця проживання дитини не є підставою для скасування судового наказу.

Стягувач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що разом із малолітнім сином ОСОБА_4 , 2021 року народження, виїхала до Канади, де продовжує проживати і надалі. Син перебуває повністю на її утриманні, батько сина не сплачує жодних аліментів. ОСОБА_2 добре знає, де вони з сином проживають, оскільки надсилає дитині подарунки.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини.

07 серпня 2024 року Корецьким районним судом Рівненської області виданий судовий наказ у справі № 563/1340/24, яким з боржника ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Аліменти стягнуті з 05 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Представником ОСОБА_2 адвокатом Білоцькою Т.В. подано заяву про визнання судового наказу про стягнення аліментів таким, що не підлягає виконанню, яка мотивована тим, що Корецьким районним судом Рівненської області виданий вище зазначений судовий наказ без доказів того, що дитина ОСОБА_3 проживає разом із стягувачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 2-4671/11 сформульовано правовий висновок, що підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, прийнято поділяти на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання й інші, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

З аналізу змісту заяви вбачається, що адвокат Білоцька Т.В. доводить обставину відсутності у ОСОБА_2 обов`язку утримувати його дитину - ОСОБА_3 , на утримання якого стягнуті аліменти, оскільки між сторонами існує спір про місце його проживання та недоведеності спільного проживання дитини із ОСОБА_1 .

В той же час, відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов`язок батька щодо утримання дитини не може бути припинений у зв`язку з проживанням дитини разом з ним. Тому доводи представника боржника ОСОБА_2 адвоката Білоцької Т.В. про відсутність у боржника обов`язку утримувати його дитину є безпідставними, а отже відсутні підстави для визнання судового наказу Корецького районного суду Рівненської області від 07 серпня 2024 року у справі № 563/1340/24 таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, зі змісту розглядуваної заяви встановлено, що адвокатом Білоцькою Т.В. оспорюється сама обставина проживання дитини ОСОБА_3 разом із стягувачем ОСОБА_1 та подавши заяву, про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, вона намагається поновити розгляд заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу з метою досягнення того, щоб фактично скасувати судовий наказ, яким з ОСОБА_2 стягнуто аліменти.

На даний час Корецьким районним судом Рівненської області розглядається цивільна справа №563/1820/24 про визначення місця проживання дитини сторін.

Та обставина, що на час видачі судового наказу між сторонами існував не вирішений судом спір щодо місця проживання дитини, не свідчить про можливість визнання його таким, що не підлягає виконанню, адже відсутні передбачені законодавством матеріально-правові та процесуально-правові підстави.

Не є такою підставою й ухвалення судом рішення про визначення місця проживання дитини.

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, заробітку платника аліментів.

Суд враховує також те, що законодавцем у ст. 170-171 ЦПК України, визначено спеціальний порядок перегляду судових рішень у формі судового наказу.

Так, за змістом вказаних норм, судовий наказ підлягає скасуванню за заявою боржника за умови відсутності підстав для повернення такої заяви та в цьому випадку суд роз`яснює стягувачу його право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Проте, згідно з ч. 7-8 ст. 170 ЦПК України, законодавцем визначено особливий порядок перегляду судових наказів про стягнення аліментів та позбавлено боржника права подати заяву про скасування судового наказу, яким стягнуті аліменти на утримання дитини.

Так, зокрема, відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

У частині 8 ст. 170 ЦПК України, визначено, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

В той же час боржник, будучи не згідний із судовим наказом, яким з нього стягнуті аліменти на утримання дитини та оспорюючи підстави для його видачі, не дотримався порядку, визначеного ч. 7-8 ст. 170 ЦПК України щодо перегляду такого судового рішення.

Крім того, боржник не скористався своїм правом звернення з позовом до стягувача про припинення стягнення аліментів або звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

А тому, суд приходить висновку про безпідставність заяви ОСОБА_2 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, а отже у задоволенні цієї заяви необхідно відмовити повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 180, 181 СК України, ст.ст. 19, 161, 170, 171, 432 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Рівненського апеляційного суду через Корецький районний суд Рівненської області.

Повний текст ухвали складено 12 грудня 2024 року.

Суддя: Н.А. Загородько