Провадження №: 2/752/5174/24
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03.06.2024 Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Митрофанова А.О., ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами

ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2

до Київської міської ради,

Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації),

ОСОБА_3

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

Головне управління держгеокадастру м. Києва та Київської області

про визнання недійсним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання припиненим права власності

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач 1), адреса: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 (далі - позивач 2), адреса: АДРЕСА_1 до Київської міської ради (далі - відповідач), адреса: 01044, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 36, Департаменту земельних ресурсів виконавчого округу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), 01001, місто Київ, вулиця Хрещатик, будинок 32а, ОСОБА_3 (далі - відповідач 3), адреса: АДРЕСА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління держгеокадастру м. Києва та Київської області (далі - третя особа), адреса: 03115, місто Київ, вулиця Серпова, будинок 3/14, в якій позивачі просять

- визнати недійсним та скасувати рішення Київської міської ради від 07 жовтня 2021 року № 2771/2812 «Про передачу громадянці ОСОБА_3 земельної ділянки у приватну власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_3 »;

- визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :90:048:0046, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- визнати припиненим право власності ОСОБА_3 площею 0,10 га з кадастровим номером :90:048:0046, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Підставами позову вказується порушення прав позивачів, внаслідок прийняття суб`єктом владних повноважень оскаржуваного рішення.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05 квітня 2024 року позовна заява ОСОБА_1 до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_3 , треті особи: Головне управління держгеокадастру м. Києва та Київської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання припиненим права власності.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 травня 2024 року для розгляду цивільної справи № 761/11943/24 визначено суддю Голосіївського районного суду міста Києва Митрофанову А.О.

При вирішенні питання про відкриття провадження в справі судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам статтями 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та її слід залишити без руху з огляду на таке.

Так, у відповідності до частини першої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Враховуючи, що позовна заява з додатками до неї була подана до суду в електронній формі через електронний кабінет, позивач зобов`язаний був додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

Проте, в порушення вимог частини першої статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, до позовної заяви не додано доказів надсилання відповідачу 3 - ОСОБА_3 , позовної заяви разом з доданими до неї документами.

Крім того, частиною четвертою статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади сплати судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір».

Згідно частини першої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

У відповідності до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем сплачується судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

При визначенні вимог майнового характеру слід врахувати правовий висновок, який викладений у пунктах 54-55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, згідно з яким будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Таким чином, за позовну вимогу про припинення за позивачем права власності на земельну ділянку сплачується судовий збір як за позовну вимогу майнового характеру.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

У відповідності до вимог пункту 9 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Відповідно до підпункту «а» пункту 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12 липня 2001 року звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється печаткою та підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

У відповідності до частини другої статті 176 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування (у тому числі з урахуванням положень, передбачених частиною п`ятою статті 216, статтею 1212 ЦК тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов`язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п`ятою статті 216 ЦК).

Оскільки позивачі не надали відомостей про дійсну вартість земельної ділянки, суд вважає за необхідне попередньо визначити розмір судового збору, відповідно до частини другої статті 176 ЦПК України, за позовну вимогу про визнання припиненим права власності на земельну ділянку, в розмірі 5 прожиткових мінімумів на одну працездатну особу, тобто, 15 140,00 грн.

З урахуванням вищевикладеного, позивачам необхідно сплатити судовий збір в розмірі 15 140,00 грн за позовну вимогу майнового характеру.

Якщо позивачі не погоджуються з розміром судового збору, встановленого судом, вони мають право звернутись до суб`єкта оціночної діяльності з метою проведення оцінки спірного майна. Виходячи з цієї оцінки вони можуть сплатити судовий збір у розмірі, передбаченому частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» та надати до суду звіт про оцінку майна з квитанцію про сплату судового збору у відповідному розмірі.

Також, у відповідності до абзаців 1 та 2 частини сьомої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачами заявлено дві самостійні позовні вимоги немайнового характеру та одна позовна вимога майнового характеру.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» з 1 січня 2024 року установлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2920 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб - 3028 гривень.

Таким чином, ставка судового збору за звернення до суду з позовною вимогою немайнового характеру становить 1 211,20 грн.

При цьому, частиною третьою статті четвертої Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору..

Зважаючи, що позовна заява була подана в електронній формі, ставка судового збору за звернення до суду з позовною вимогою немайнового характеру становить 968,96 грн.

Тобто, позивачу 2 необхідно надати документ про сплату судового збору за звернення до суду з двома позовними вимогами немайнового характеру у розмірі 1 937, 92 грн.

Абзацом 1 частини першої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно частини другої цієї ж статті в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачам десятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для усунення виявлених недоліків шляхом подання до суду

- доказів надсилання відповідачу 3 позовної заяви разом з доданими до неї документами;

- документу, що підтверджує сплату судового збору позивачем 2 за звернення до суду з позовними вимогами немайнового характеру у розмірі 1 937,92 грн;

- документу, що підтверджує сплату судового збору позивачами за звернення до суду з позовною вимогою майнового характеру у розмірі 15 140,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185, 258-260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти до свого провадження та залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління держгеокадастру м. Києва та Київської області про визнання недійсним та скасування рішення, визнання протиправною та скасування державної реєстрації земельної ділянки, визнання припиненим права власності.

2. Встановити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що у разі неусунення недоліків у визначений цією ухвалою строк. Позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 261 Цивільного процесуального кодексу України з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя А.О. Митрофанова