Справа № 159/3927/23
Провадження № 2-др/159/7/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22 березня 2024 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням судді Лесика В.О.,
за участю секретаря Посполітак Г.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі заяву представника позивача Ольховського Миколи Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕРУХОМІСТЬ ЗАКОН та ПОРЯДОК» про вселення, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та зобов`язання вчинити певні дії,
Представник позивача просить заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу вирішувати у його відсутності. Заяву підтримує повністю.
Представник відповідача, подано клопотання у якому заперечив проти задоволення вказаного клопотання представника відповідача. Основними мотивами заперечення представника відповідача є те, що представником позивача не дотримано порядку ст.141, ст.246 ЦПК України, а також те, що заявлена сума витрат є неспівмірна з обсягом наданих юридичних послуг та не відповідає складності даної справи. За таких обставин просить суд відмовити у задоволенні заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що заява підлягає до часткового задоволення.
Частиною 1 ст. 270 ЦПК України передбачені підстави для ухвалення додаткового рішення по справі, а саме суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України).
Судом встановлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06.03.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕРУХОМІСТЬ ЗАКОН та ПОРЯДОК» про вселення, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково.
Вирішено зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕРУХОМІСТЬ ЗАКОН та ПОРЯДОК», не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом передачі ключів від вхідних дверей цієї квартири. В решті заявлених позовних вимог відмовлено.
Згідно із ч.1, п.1 ч.3 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Пунктом 3 ч.2 ст.141ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із ч.1, 2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Проте, суд зазначає, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Відповідно до ч. 5, ч. 6 ст.137ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Представником відповідача заперечується сума витрат на правничу допомогу, зазначена представником позивача , в тому числі через її не співмірність з наданням послуг.
Вирішуючи питання про стягнення додаткових витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги клопотання відповідача про зменшення витрат на правничу допомогу, зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, складність справи, час, затрачений представником позивача в судових засіданнях, їх кількість, витрачений представником позивача час на виконання ним відповідних робіт щодо правової консультації, збирання доказової бази, а також результат розгляду справи позовні вимоги задоволені частково , а тому суд виходить з конкретних обставин справи, вважає що визначений розмір оплати є завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).
Відтак, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що справедливим та виваженим буде стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 133, 137, 141, 247, 263, 264, 265, 270 ЦПК України, суд -
Заяву представника позивача Ольховського Миколи Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕРУХОМІСТЬ ЗАКОН та ПОРЯДОК» про вселення, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НЕРУХОМІСТЬ ЗАКОН та ПОРЯДОК»в користь ОСОБА_1 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.
В решті заявлених вимог відмовити.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст додаткового рішення виготовлено 22 березня 2024 року.

Головуючий: В`ячеслав Лесик