СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/4551/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2024 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Горбенко Н.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) компенсуючого типу «Посмішка Пізнайки» №12 Енергодарської міської ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за особливий характер праці, стягнення компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та стягнення заробітної плати за весь час відпустки, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) компенсуючого типу «Посмішка Пізнайки» №12 Енергодарської міської ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за особливий характер праці, стягнення компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та стягнення заробітної плати за весь час відпустки.

У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Горбенко Н.О.

Справу передано судді 04.07.2024 року.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Суд звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Ч. 4 ст. 175 ЦПК України встановлено, що якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

У поданому позові зазначено, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» та рішенням КЦС ВС №127/15018/23 від 13.03.2024 року, однак із зазначеним суд не може погодитись у повній мірі.

Позивач у поданому позові заявляє наступні вимоги:

1) Поновити ОСОБА_1 на роботі в Дошкільному навчальному закладі (ясла-садок) компенсуючого типу «Посмішка Пізнайки» №12 Енергодарської міської ради з 01.05.2024 року на посаді сестра медична з дієтичного харчування, або посаді яка є рівнозначною посаді сестри медичної з дієтичного харчування.

2) Стягнути з Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) компенсуючого типу «Посмішка Пізнайки» №12 Енергодарської міської ради на користь ОСОБА_1 :

? середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі в розмірі 670,72 грн. за кожен день з дня незаконного звільнення до дня проголошення рішення суду у справі, без врахування обов`язкових податків та зборів без врахування обов`язкових податків та зборів, що на день звернення до суду становить 40913,92 (670,72 х 61 день).

? компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за особливий характер праці в розмірі 4 695,04 грн. без врахування обов`язкових податків та зборів.

? компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за період роботи з 11.03.2024 року по 30.04.2024 року в розмірі 2 012,16 грн. без врахування обов`язкових податків та зборів.

? стягнення заробітної плати за весь час відпустки («відпускні») за відпустку з 01.01.2024 року по 24.01.2024 року у розмірі 16 097,28 грн. без врахування обов`язкових податків та зборів.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір не повинен обмежувати право заявника на доступ до правосуддя, його розмір має бути розумним. Разом з цим, судовий збір виконує роль обмежувального заходу, який попереджає подання необґрунтованих й безпідставних позовів та перенавантаження судів.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

Зміни у визначені порядку оплати судового збору відбулись внаслідок прийняття Закону України від 22 травня 2015 року № 484-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набрав чинності з 01 вересня 2015 року. Цим Законом звужено перелік суб`єктів, які звільняються від оплати судового збору (стаття 5 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній до 01 вересня 2015 року, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин.

З 01 вересня 2015 року зменшено кількість платників, що звільняються від сплати судового збору.

У розрахунках прогнозованого обсягу надходжень від сплати судового збору з урахуванням змін, які внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року № 484-VIIІ, прийнято до уваги, що такі зміни матимуть вплив на суттєве зменшення кількості необґрунтованих звернень до судів у зв`язку із відміною пільг та підвищення рівня відповідальності платників судового збору.

Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» у редакції, яка діє з 01 вересня 2015 року, визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, починаючи з 01 вересня 2015 року, позивачі у справах за вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях справ: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства, які призначені для належного відправлення правосуддя та забезпечення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року, пункт 47 (заява № 19164/04).

Ураховуючи те, що законодавець визначив перелік позовних вимог, за якими позивачі звільнені від сплати судового збору, тому за подачу до суду позовної заяви про виплату компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за особливий характер праці, компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки та стягнення заробітної плати за весь час відпустки («відпускні») судовий збір сплачується у розмірі, передбаченому Законом України «Про судовий збір».

Окрему увагу суд звертає на те, що постанова Верховного Суду від 13.03.2024 року по справі №127/15018/23 стосується звільнення від сплати судового збору за вимоги про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не стосується вимог про виплату компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за особливий характер праці, компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки та стягнення заробітної плати за весь час відпустки («відпускні»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для встановлення ставки судового збору за подання позовної немайнового характеру, яка подана фізичною особою необхідно звернутись до положень Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік».

Відповідно до ст. 7 зазначеного закону, з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривні.

Отже, 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1211,20 грн., а 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 12 112 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 має сплати судовий збір за майнові вимоги у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи ціну позову, або надати належні підстави для звільнення від сплати судового збору.

Суд також вважає за доцільне зазначити, що у відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Як вбачається із прохальної частини позову, позовні вимоги пред`явлено до Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) компенсуючого типу «Посмішка Пізнайки» №12 Енергодарської міської ради.

Однак із реквізитивної частини позовної заяви чітко не вбачається хто є відповідачем по справі: Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) компенсуючого типу «Посмішка Пізнайки» №12 Енергодарської міської ради або ОСОБА_2 або обидві зазначені особи.

Вказані недоліки у своїй сукупності перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її первісного подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Додатково вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України у випадку повернення позовної заяви позивачу це не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.185 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) компенсуючого типу «Посмішка Пізнайки» №12 Енергодарської міської ради про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення компенсації за невикористані дні додаткової відпустки за особливий характер праці, стягнення компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та стягнення заробітної плати за весь час відпустки - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який становить 5 (п`ять) днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

У разі невиконання вимог ухвали у визначений судом строк позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.О. Горбенко