Номер провадження: 22-ц/813/3274/24
Головуючий у першій інстанції Калашнікова О. І.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Драгомерецького М.М.,

Дришлюка А.І.,

за участю:

секретаря Чеботар А.Г.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Павельченка І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Дідик Світлани Валеріївни про долучення доказіву цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення, за апеляційною скаргоюпредставника ОСОБА_1 - адвоката Павельченка Ігоря Віталійовича на рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.03.2021 року, ухваленого під головуванням судді Калашнікової О.І.,

встановив:

02.07.2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , та змінивши вимоги, просила суд усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.03.2021 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Виселено ОСОБА_1 із житлового будинку житловою площею 12,6 кв.м. по АДРЕСА_1 (т.2, а.с.124-128).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Павельченко І.В. ставить питання про скасування рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.03.2021 року, ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (т.2, а.с.130-139).

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Дідик С.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін, посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги (т.2, а.с.163-166).

Постановою Одеського апеляційного суду від 23.03.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеси від 11.03.2021 року було залишено без змін (т.3, а.с.13-16).

Разом з тим, постановою Верховного Суду від 08 листопада 2023 року постанову Одеського апеляційного суду від 23.03.2023 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.3, а.с.153-165).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи визначено склад суду: головуючий суддя Сегеда С.М., судді: Драгомерецький М.М., Дришлюк А.І. (т.3, а.с.169).

Вирішуючи питання про слухання справи у відкритому судовому засіданні, за участю відповідача ОСОБА_1 та її представника - адвоката Павельченка І.В., у відсутність інших учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання (т.3, а.с.241-246).

У зв`язку з цим, колегія суддів зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі - Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.

На підставі викладеного, враховуючи, що дана справа тривалий час перебуває в провадженні апеляційного суду (т.2, а.с.145), а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила дану справу розглядати судом апеляційної інстанції у відкритому судовому засіданні за участю з`явившихся учасників справи, у відсутність інших учасників справи.

З підстав викладеного, та враховуючи, що заявник - адвокат Бойко А.В. не надала доказів своєї неможливості участі у справі в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне відмовити їй в задоволенні заяви про відкладення розгляду справи (т.3, а.с.247, 248).

При цьому колегією суддів також враховано, що інші представники позивача ОСОБА_2 (адвокат Воронюк М.О. і адвокат Дідик С.В.) також були належним чином сповіщені про розгляд даної справи в суді апеляційної інстанції, рівно як і позивач ОСОБА_2 , однак до суду також не з`явились і причини своєї неявки не вказали.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 подала до суду апеляційної інстанції нові докази та не клопотала про поновлення строку на подання таких доказів. Крім того, частина цих доказів мають дату після ухвалення судом першої інстанції рішення.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно з матеріалами справи 12 травня 2022 року позивач подала до суду апеляційної інстанції ілюстративну фототаблицю спірної квартири, на підтвердження неможливості проживання в цій квартирі.

Зазначена фототаблиця датована 14 листопада 2021 року, тобто після ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного судового рішення від 11 березня 2021 року.

09 березня 2023 року позивач подала до апеляційного суду копії матеріалів звернень до поліції за період з 24 липня до 16 серпня 2022 року, на підтвердження чинення відповідачкою перешкод у користуванні належним їй на праві власності будинком.

Тобто, ці докази також датовані часом після завершення розгляду справи судом першої інстанції.

У касаційній скарзі відповідач посилалась на те, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року у справі № 922/393/18.

Разом з тим, у наведеній заявницею постанові Верховний Суд виснував, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент ухвалення рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, передусім судів.

Зазначені обставини були вказані в постанові Верховного Суду по даній справі від 08 листопада 2023 року (т.3, а.с.163).

З підстав викладеного, колегія суддів вважає за необхідне заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Дідик С.В. про долучення доказів залишити без задоволення.

Керуючись ст. 76, ч.ч. 2, 3 ст. 367, ст.ст.381,389 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

Заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Дідик Світлани Валеріївни про долучення доказів залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повна ухвала суду складена 02.12.2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк