Справа № 307/1983/24
Провадження № 2/307/449/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Томишинець А.В., з участю позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В С Т А Н О В И В :

Позивачка пред`явила позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідачем ОСОБА_2 вони зареєстрували шлюб 26 березня 2003 року за актовим записом № 22, що стверджується копією свідоцтва про одруження Серія НОМЕР_1 виданого 26.03.2003 року. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який уже повнолітній та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 виданого 11 березня 2013 року, актом матеріально-побутових умов від 14.05.2024 року, що син дійсно знаходиться на її вихованні та повному утриманні. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання сина. Відповідач ухиляється від покладеного на нього ст..180 Сімейного кодексу України обов`язку щодо його утримання та не бажає добровільно надавати кошти на придбання дітям одягу, продуктів харчування, медикаментів, тощо, хоч є здоровим, працездатним, являється добре матеріально забезпечено особою, працює в Чеській Республіці, однак отримуваний там дохід в цілях уникнення визначеного законом обов`язку щодо утримання сина приховує.

Тому просить суд стягувати з відповідача в її користь на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, до його повноліття.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст.. 223 ЦПК України справу розглянув у його відсутності.

На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано.

Від даного шлюбу у сторін двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який уже повнолітній та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 виданого 11 березня 2013 року, який знахолдитьсмя на утримання позивачки, що стверджується актом матеріально-побутових умов від 14.05.2024 року.

Відповідач не має постійного місця роботи, а його доходи містять мінливий характер.

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини, суд враховує майновий стан позивачки, яка проживає з неповнолітніми дітьми та сама веде догляд за ним, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, а також майновий стан відповідача.

Враховує наведене та те, що відповідач має працездатний вік, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої дитини, слід задовольнити частково, і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання однієї дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.05.2024 року, і до його повноліття.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання однієї неповнолітньої ддитини за один місяць.

Керуючись ст.ст.5, 12, 81, 209, 223, 247, 263, 265, 430 ЦПК України, ст.ст. 80, 84, 182, 184 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в користь ОСОБА_1 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,до повноліття дітей, починаючи з 15.05.2024 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині одномісячного стягнення аліментів в розмірі 2000 грн. на дитину.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1211.20 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 мешканка АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повний текст виготовлено 06.06.2024.

Суддя: В.В. Чопик