Справа № 146/1918/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2024 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого - судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Томашпіль справу окремого провадження

ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

заявник: ОСОБА_1

заінтересована особа: Томашпільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області

вимоги заявника: про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документа

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції заявника.

18 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про право особистої власності в жилий будинок № НОМЕР_1 , виданого 22 січня 1980 року виконавчим комітетом Томашпільської селищної ради народних депутатів на підставі рішення Томашпільської селищної ради народних депутатів № 10 від 25 травня 1972 року на ім`я ОСОБА_2 .

Дана заява обґрунтована наступним.

Заявник вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт.Томашпіль Вінницької області помер ОСОБА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 .

Заявник подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, але через наявність розбіжності в анкетних даних між документами, а саме в свідоцтві про смерть спадковдавця його прізвище зазначено як « ОСОБА_3 », а в правовстановлюючому документі на спадкове майно свідоцтві про право власності на житловий будинок власником зазначено ОСОБА_4 , йому було відмовлено в видачі свідоцтва

В зв`язку з тим, що факт належності правовстановлюючих документів має для заявника юридичне значення і впливає на прийняття спадщини, тому з цією заявою він вимушений звернутись до суду.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою Томашпільського районного суду від 25 листопада 2024 відкрито окреме провадження у справі, справу призначено до розгляду на 09 грудня 2024 року.

Доводи учасників процесу.

Заявник, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує, просив заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи Томашпільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, однак представник заінтересованої особи подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності їхнього представника, не заперечує проти задоволення заяви.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.211 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України суддя є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92).

Згідно ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами 1-2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Метою встановлення заявленого факту є оформлення права на спадкове майно.

Судом встановлено, що підтверджуючим особу документом заявника є його паспорт-паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 16.12.2019 року органом 0534.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 16.10.2019, ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно копії заповіту від 01 лютого 2005 року зареєстрованого в реєстрі за № 165, ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він матиме право за законом заповів ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 26.10.2024 № 866/02-21 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 , які належали ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок видано на ім`я ОСОБА_2 .

Як видно з довідки вих. № 114 від 29.10.2024 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 являється рідним батьком гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно копії свідоцтва № НОМЕР_1 на право особистої власності на жилий будинок 22 січня 1980 року, ОСОБА_2 на праві власності належить житловий будинок в АДРЕСА_3 .

Згідно довідки сектору містобудування та архітектури Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області № 311 від 13.11.2024, ОСОБА_1 . Адреса житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_3 - власник покійний ОСОБА_7 на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 на право особистої власності на жилий будинок від 22 січня 1980 року, виданого на підставі рішення виконкому Томашпільської селищної ради № 10 та зареєстрованого бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу 8 за реєстром 1329 від 22 січня 1980 року, у відповідності до генерального плану, затвердженого рішенням № 339 12 позачергової сесії 8 скликання Томашпільської селищної ради від 06.10.2017 та фактичного розташування на місцевості, АДРЕСА_1 .

Згідно довідки Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області № 135 від 03.12.2024, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 являється однією і тією ж особою.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Отже, той факт, що свідоцтво про право особистої власності в жилий будинок № НОМЕР_1 , видане 22 січня 1980 року виконавчим комітетом Томашпільської селищної ради народних депутатів на підставі рішення Томашпільської селищної ради народних депутатів № 10 від 25 травня 1972 року на ім`я ОСОБА_2 належить ОСОБА_2 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджений належними та допустимими доказами.

Також заявником підтверджено необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документу для оформлення спадщини.

Висновки суду за результатом розгляду справи.

Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, викладені у заяві твердження заявника щодо належності ОСОБА_2 свідоцтва про право особистої власності в жилий будинок № НОМЕР_1 , виданого 22 січня 1980 року виконавчим комітетом Томашпільської селищної ради народних депутатів на підставі рішення Томашпільської селищної ради народних депутатів № 10 від 25 травня 1972 року на ім`я ОСОБА_2 , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, даний факт підтвердився відомостями Томашпільської селищної ради, даний факт має для заявника юридичне значення, тому заявлені вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Згідно п. 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі учасники бойових дій, у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав;

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається із матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Таким чином судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 89, 141, 263-265, 268, 273, 315, 319, 352 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Томашпільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_1 , виданого 22 січня 1980 року виконавчим комітетом Томашпільської селищної ради народних депутатів на підставі рішення Томашпільської селищної ради народних депутатів № 10 від 25 травня 1972 року на ім`я ОСОБА_2 .

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:

заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 16.12.2019 року органом 0534, РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 ;

заінтересована особа: Томашпільська селищна рада Тульчинського району Вінницької області, Код , адреса: 24200, Вінницька область, Тульчинський район, селище Томашпіль, пл.Т.Шевченка, 1.

Суддя: О. В. Пилипчук