Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1981/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2024 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання Роман К.С., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишила заповіт на користь позивача, складений померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 і посвідчений секретарем виконкому Новосільської сільської ради. Цим заповітом померла, ОСОБА_5 , заповідала земельну ділянку площею 0,92, яка знаходиться на території Новосільської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІУ-ЗК №042576, виданого 15 грудня 1998 р. Виноградівською районною радою Закарпатської області, - позивачу, ОСОБА_1 . Позивач прийняв спадщину, оскільки користується спадковим майном з 2014 року. Спадкоємцями по закону першої черги є відповідачі: чоловік померлої - ОСОБА_2 , та діти померлої - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які вказану спадщину не прийняли. В даний час позивач не може оформити спадщину на себе через нотаріальну контору, оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

Сторони у підготовче судове засідання не з`явилися.

Позивач подав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність.

Відповідачі подали до суду письмові заяви про визнання вимог позивача у повному обсязі та розгляд справи у їх відсутність.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачами, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 , виданого 21.10.2021 року виконавчим комітетом Вилоцької селищної ради Берегівського району Закарпатської області, актовий запис №133.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка 0,92 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої є померла ОСОБА_5 , згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серія ІУ-ЗК №042576, виданого 15.12.1998 року Виноградівською районною радою народних депутатів на підставі розпорядження Виноградівської районної державної адміністрації від 23 жовтня 1998 року №545, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №705.

Спадкоємцем даної земельної ділянки за заповітом є позивач. Заповіт складений померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 і посвідчений секретарем виконкому Новосільської сільської ради. Цим заповітом померла, ОСОБА_5 , заповідала земельну ділянку площею 0,92, яка знаходиться на території Новосільської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІУ-ЗК №042576, виданого 15 грудня 1998 р. Виноградівською районною радою Закарпатської області, - позивачу, ОСОБА_1 .

Спадкоємцями по закону першої черги є чоловік померлої - ОСОБА_2 , та діти померлої - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Родинні зв`язки Відповідачів з померлою підтверджується свідоцтвом про шлюб ОСОБА_2 , а також свідоцтвами про народження та свідоцтвами про одруження ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

На даний час, Позивач по факту прийняв спадщину, оскільки реально користується даною земельною ділянкою, яка є об`єктом спадщини, з 2014 року.

Відповідачі не приймали спадщину в частині даної земельної ділянки, і відмовилися від спадкової земельної ділянки.

В п.3.1 Узагальнення проведеного ВССУ від 16.05.2013 року відмічено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК), а в п.3.3, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Отже, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Берегівського районного нотаріального округу Ланчак Г.І. , для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, однак листом приватного нотаріуса за № 5/01-16 від 06.02.2024 позивачу було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом немає можливості, оскільки позивачем не представлено правовстановлюючих документів щодо належності спадкового майна спадкодавцеві. Також позивачу рекомендовано звернутися до суду для встановлення права власності на спадкове майно.

Разом з цим, з матеріалів справи встановлено, що оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно - державний акт на право приватної власності на землю втрачено.

Відповідно до ст.16 ЦК України 2003 року визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1ст.1222 ЦК Україниспадкоємцями зазаповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до ч. 1ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Стаття 41 Конституції України закріплює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (ч. 1). Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч. 2). Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ч. 4).

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Таким чином, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку площею 0,92 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю, серія ІV-ЗК №042576, виданого 15.12.1998 року Виноградівською районною радою народних депутатів на підставі розпорядження Виноградівської районної державної адміністрації від 23 жовтня 1998 року №545, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №705.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 03.06.2024.

ГоловуючийТ. Ю. Левко