ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 676/3905/22

Провадження № 22-ц/4820/56/24

Хмельницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І., секретар судового засідання Заворотна А.В.

за участю представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника відповідача за первісним та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 ОСОБА_4 , представника позивачки за первісним та відповідачки за зустрічним позовом ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №676/3905/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , що подана його представницею ОСОБА_2 та за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , що подана його представницею ОСОБА_4 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2023 року (суддя Шевцова Л.М., повне судове рішення складено 01 вересня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про скасування державної реєстрації права власності на квартиру та її витребування і за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , Державного реєстратора сектору державної реєстрації юридичних та фізичних осіб - підприємців та права власності на нерухоме майно Городоцької міської ради Білика А.М., треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок.

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційних скарг і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись в серпні 2022 року до суду із позовом, ОСОБА_5 вказувала, що рішенням виконавчого комітету Кам?янець-Подільської міської ради від 12.07.2007 № 1512 затверджено протокол № 6 засідання конкурсної комісії з питань відтворення втраченої історичної забудови на території НІАЗ «Кам`янець» від 11.07.2007, яким ОСОБА_8 (тепер ОСОБА_5 ) оголошено переможцем конкурсу на право відтворення історичної забудови за адресою АДРЕСА_1 ) та рішенням виконкому за № 1591 надано їй право на відтворення історичної забудови за адресою АДРЕСА_1 ).

Позивачка зазначала, що 01.08.2007 між нею та виконавчим комітетом Кам?янець-Подільської міської ради було укладено договір на відтворення та пристосування втраченої історичної забудови і замовлено Архітектурно-планувальне завдання № НОМЕР_1 , а 21.05.2008 між комісією НІАЗ «Кам`янець» та позивачкою складено акт № 20 архітектурно-археологічного нагляду по АДРЕСА_1 ). І у лютому 2009 року інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області їй надано дозвіл на виконання будівельних робіт (господарським способом) № 43 «Відбудова втраченої історичної забудови з пристосуванням під житловий будинок по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 посилалася на те, що після отримання дозволу на виконання будівельних робіт нею з використанням будівельних матеріалів, закуплених протягом 2008 року, господарським способом здійснено відбудову житлового будинку по АДРЕСА_1 ) і наказом директора Департаменту містобудування та архітектури Кам?янець-Подільської міської ради № 43 від 31.03.2022 змінено адресу житлового будинку площею 643,9 кв.м, що збудований ОСОБА_9 в АДРЕСА_2 .

Позивачка зазначає, що 18.11.2021 зареєструвала право власності на житловий будинок загальною площею 643,9 кв.м. (житлова площа 307,7 кв.м.) по АДРЕСА_1 . І вподальшому, рішенням сесії Кам?янець-Подільської міської ради від 09.06.2022 № 234/18 на підставі її заяви, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,05 га кадастровий номер :02:001:0073.

ОСОБА_5 також вказує, що ОСОБА_3 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ХМ14 від 14.03.2012 у житловому будинку, власником якого вона є, зареєстрував 22.06.2021 своє право власності на квартиру АДРЕСА_3 . І цю квартиру ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу від 11.02.2022 відчужив ОСОБА_1 .

Тому ОСОБА_5 просила суд скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_4 , номер запису про право власності: 42676189 та витребувати з володіння ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_4 .

У березні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою, у якій вказував, що відповідно до законодавства здійснив реєстрацію свого права власності на квартиру АДРЕСА_4 , адже у 2006 році ним замовлено та виготовлено проектну документацію на цю квартиру, що підтверджується будівельним паспортом, виданим Управлінням містобудування та архітектури Кам?янець-Подільської міської ради за № 21 від 29.04.2006 та розпочато на законних підставах виконання будівельних робіт. І 14.03.2012 Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, що стала підставою реєстрації 22.06.2021 права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_4 .

ОСОБА_3 також зазначав, що 11.02.2022 він відчужив зазначену квартиру ОСОБА_1 , який 11.02.2022 зареєстрував своє право власності на це нерухоме майно, правомірно набувши вищевказану квартиру, але ОСОБА_5 чинить ОСОБА_1 перешкоди у користуванні належним останньому на праві власності майном.

ОСОБА_3 стверджує, що ОСОБА_5 без законних підстав в порушенням вимог статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зареєструвала своє право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , адже підставою для реєстрації державним реєстратором виконавчого комітету Городоцької міської ради Хмельницької області Біликом А.М. права власності ОСОБА_5 були: рішення виконкому від 27.07.2007 №1591, а не №1951, що втратило чинність та дозвіл на виконання будівельних робіт від 12.02.2009, термін дії якого закінчився 12.02.2012, і ці документи та довідка і технічний паспорт не є достатніми документами, на підставі яких здійснюється державна реєстрація на нерухоме майно.

З врахуванням наведеного, ОСОБА_3 просив скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Городоцької міської ради Білика А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.11.2021 № 61740931, на підставі якого здійснено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис за №45190999 про право власності ОСОБА_5 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, з одночасним припиненням права власності ОСОБА_5 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2023 року позов ОСОБА_5 задоволено. Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_4 , номер запису про право власності: 42676189. Витребувано на користь ОСОБА_5 з володіння ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_4 . В зустрічному позові ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат Федусь Л.В., оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції належно не дослідив як доказ, договір на відтворення та пристосування втраченої історичної забудови від 01.08.2007, що укладений між виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської міської ради і « ОСОБА_10 », відповідно до титульної сторони якого, сторона 2 даного договору вказано « ОСОБА_10 » і суд прийшов до помилкового висновку, що цей договір укладений саме з ОСОБА_8 .

Також, суд першої інстанції посилається на п.3.2 Договору, при цьому не бере до уваги доводи представників відповідачів про те, що відповідно до п.3.3. Договору календарний план робіт відбудови житлового будинку та господарських будівель за адресою вул. Поштовий узвіз включає в себе: «Договір на відбудову житлового будинку та господарської будівлі заключити до 27.08.2007; завершити нульовий цикл до 01.09.2010; здати об`єкт в експлуатацію до 01.08.2015».

Апелянт також звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що умови Договору не виконані, Договір на відбудову житлового будинку та господарської будівлі ОСОБА_8 не заключала ані до 27.08.2007, ані в подальшому; об`єкт в експлуатацію не здавала ані до 01.08.2015, ані пізніше.

Крім того, на думку ОСОБА_3 , судом першої інстанції не взято до уваги, що в порушення вимог п.6.8 вищевказаного Договору ОСОБА_5 не укладала з Кам`янець-Подільською міською радою договір оренди земельної ділянки, що мала б бути переданою для відбудови житлового будинку та господарської будівлі за адресою АДРЕСА_1 .

Поміж того, апелянт вказує, що суд не звернув уваги, що ОСОБА_5 порушено договірні зобов`язання по відтворенню та пристосуванню втраченої історичної забудови, адже в порушення виконання вимог договору відсутнє Охоронне зобов`язання та відсутній Дозвіл на виконання будівельних робіт, а відтак виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської міської ради було прийнято рішення №683 від 19.05.2011 «Про втрату чинності рішень виконавчого комітету від 27.07.2007 №1591 «Про надання права ОСОБА_8 на відтворення втраченої історичної забудови за адресою АДРЕСА_1 »; від 15.01.2009 №75 «Про дозвіл ОСОБА_8 на відбудову втраченої історичної забудови з пристосуванням під житловий будинок по АДРЕСА_1 » та розірвано договір на відтворення та пристосування втраченої історичної забудови від 01.08.2007.

Отже, на думку апелянта, посилання ОСОБА_5 на вищевказані рішення виконавчого комітету, що втратили свою чинність у 2011 році, є безпідставними та не можуть бути доказами на обґрунтування позовних вимог, на що не звернув уваги суд першої інстанції, не надавши належної оцінки таким доказам.

Також, ОСОБА_3 зазначає, що недоведеними є факт виконання ОСОБА_5 договірної роботи, а Договір на виконання робіт №05/05 від 05.05.2008 не є доказом оплати коштів за роботи по відтворенню будинку по АДРЕСА_1 . Недоведеними є факт оплати ОСОБА_5 за архітектурно-археологічний нагляд втраченої забудови саме за адресою АДРЕСА_1 ), адже рахунок і квитанція про оплату не є підтвердженням оплати коштів саме за послуги відповідно до договору, на який посилається суд, а цей договір не може бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки не містить відомостей щодо юридичних адрес сторін, реквізитів та інше і підпис здійснений на ньому не відповідає підпису, який здійснено ОСОБА_8 на інших документах, що містяться в матеріалах справи.

Поміж того, апелянт ОСОБА_3 вважає, що суд помилково прийшов до висновку, що рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради №75 від 15.01.2009 ОСОБА_8 надано дозвіл на відбудову втраченої історичної забудови з пристосуванням під житловий будинок по АДРЕСА_1 ), адже рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 15.01.2009 №75 ОСОБА_8 надано дозвіл на відбудову втраченої історичної забудови з пристосуванням під житловий будинок саме по АДРЕСА_1 і ці будинки є різними.

І на думку ОСОБА_3 , не є доказами здійснення ОСОБА_5 відбудови житлового будинку по АДРЕСА_1 ): дозвіл на виконання будівельних робіт № 43 від 12.02.2009, сплата благодійних внесків, рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 09.08.2007 «Про затвердження акту обстеження стану зелених насаджень», договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води, водовідведення та технічного обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 ).

Також, ОСОБА_3 вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що на момент реєстрації за ОСОБА_5 права власності на спірний житловий будинок, об`єкт нерухомого майна уже мав власника ОСОБА_3 , який зареєстрував своє право власності на квартиру ще 22.06.2021. При цьому, суд помилково прийшов до висновків, що саме ОСОБА_3 зареєстрував право власності на квартиру у будинку ОСОБА_5 , адже ОСОБА_3 , придбавши квартиру АДРЕСА_4 на підставі рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради за №10 від 15.05.2006 «Про надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення проектної документації на реконструкцію квартири АДРЕСА_4 », замовив та виготовив проектну документацію на цю квартиру, що підтверджується будівельним паспортом за № НОМЕР_2 від 29.04.2006 та розпочав на законних підставах виконання будівельних робіт.

Що стосується земельної ділянки, то апелянт зазначає, що рішення Кам`янець-Подільської міської ради від 09.06.2022 «Про затвердження технічної документації із землеустрою» було винесено після незаконної реєстрації права власності на будинок за ОСОБА_5 , є не виконаним та втратило свою чинність, так як земельна ділянка не була передана ОСОБА_5 ані у власність, ані у будь-яке користування.

Також, як вказує ОСОБА_3 , суд дійшов помилкових висновків про те, що ОСОБА_5 на законних підставах здійснила реєстрацію права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , адже державному реєстратору не подано усіх документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття права власності відповідачем на будинок.

Апелянт посилається на та, що в порушення процесуальних норм права суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки надавав невірну оцінку, що базувалася на припущеннях, не посилаючись на будь-яку норму закону та визнав неправомірним рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради №683 від 19.05.2011, не залучивши останнього до розгляду даної справи і визнав дійсним договір від 01.08.2007, термін якого закінчився.

Зважаючи на викладене, ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Федусь Л.В., просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_5 відмовити, а його зустрічний позов задовольнити.

Також, не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рудик В.В., оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначав, що суд першої інстанції поза межами позовних вимог з власної ініціативи визнав дії приватного нотаріуса Бомк Н.А. неправомірними, не залучивши останню до участі в справі; не у повній мірі дослідив документи, на підставі яких було здійснено нотаріусом посвідчення договору купівлі-продажу від 11.02.2022, а відтак дійшов помилкових висновків, що нотаріус не мала права посвідчувати договір купівлі-продажу.

ОСОБА_1 звертає увагу на те, що ОСОБА_5 не зверталася до суду із позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири. Разом з тим, апелянт вказує, що придбав у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_5 , переїхавши в яку, здійснював ремонтні роботи, а ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом про скасування державної реєстрації права власності на квартиру та її витребування тільки у серпні 2022 року, ключів від будинку не мала, будинком не користувалася, що спростовує висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_5 відбудувала житловий будинок, користувалася ним та мала ключі від нього.

Інші доводи ОСОБА_1 про незаконну реєстрацію ОСОБА_5 права власності на будинок та щодо різних адрес аналогічні доводам апеляційної скарги ОСОБА_3

І ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рудик В.В., просив суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог ОСОБА_5 відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 підтримала та визнала доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 і просить їх задовольнити.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 апеляційну скаргу ОСОБА_3 підтримала та визнала доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 і просить їх задовольнити.

Представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 проти задоволення апеляційних скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заперечив та просить залишити без змін оскаржуване судове рішення.

Інші учасники до суду не з`явилися, будучи належним чином повідомленими, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно положень частин 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення в повному обсязі не відповідає.

Колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішенням виконавчого комітету Кам?янець-Подільської міської ради від 12.07.2007 № 1512 затверджено протокол № 6 засідання конкурсної комісії з питань відтворення втраченої історичної забудови на території НІА3 «Кам?янець» від 11.07.2007, яким ОСОБА_8 оголошено переможцем конкурсу на право відтворення історичної забудови за адресою АДРЕСА_1 ) (а.с. 16-18 т. 1).

Рішенням виконавчого комітету Кам?янець-Подільської міської ради від 27.07.2007 № l591 ОСОБА_8 надано право на відтворення історичної забудови за адресою АДРЕСА_1 ) (а.с. 20 т. 1).

01 серпня 2007 року між виконавчим комітетом Кам?янець-Подільської міської ради та ОСОБА_8 укладено Договір на відтворення та пристосування втраченої історичної забудови, відповідно до п. 1.2. якого остання отримала право самостійно за власний рахунок здійснити весь комплекс робіт з відбудови житлового будинку з інфраструктурою туризму. І відповідно до п. 3.2. цього Договору, він діє до дати затвердження Акту Державної приймальної комісії про здачу в експлуатацію відбудованого житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , визначеної календарним планом робіт (а.с. 23-25 т. 1).

01.08.2007 затверджено начальником управління містобудування та архітектури Архітектурно планувальне завдання № НОМЕР_1 на відтворення втрачено історичної забудови по АДРЕСА_1 ) з пристосуванням під житловий будинок, замовник ОСОБА_8 (а.с. 28-31 т. 1).

02 серпня 2007 року на замовлення ОСОБА_8 дирекцією НІАЗ «Кам?янець» видано Реставраційне завдання на розробку науково-проектної документації (п. 1 об`єкт: Втрачений житловий будинок на АДРЕСА_1 ) (а.с. 32 т.1).

Також, за замовленням ОСОБА_8 приватним підприємцем ОСОБА_11 виготовлено робочий проект відтворення історичного будинку на АДРЕСА_1 ) (а.с. 36- 42 т. 1).

Вподальшому, 05 травня 2008 року між ОСОБА_8 та НІАЗ «Кам?янець» укладено договір 05/5 на виконання робіт, згідно умов якого останній взяв на себе зобов`язання здійснювати нагляд за проведення розкопок та виконувати архітектурно-археологічні обстеження решток фундаментів втраченої історичної забудови одного будинку кварталу ХХІУ-Б згідно опорного історико архітектурного плану заповідника за адресою: АДРЕСА_1 ) (а.с. 53 т. 1). Роботи, визначені даним договором, ОСОБА_8 оплатила 06.05.2008 (а.с. 54 т.1).

Комісією НІАЗ «Кам?янець» та ОСОБА_8 21.05.2008 складено акт № 20 архітектурно археологічного нагляду по АДРЕСА_1 ) (а.с. 41 т.1).

Рішенням виконавчого комітету Кам?янець-Подільської міської ради від 15 січня 2009 року № 75 ОСОБА_8 надано дозвіл на відбудову втраченої історичної забудови з пристосуванням під житловий будинок по АДРЕСА_1 ) (а.с. 55).

Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Хмельницькій області 12 лютого 2009 року ОСОБА_8 надано дозвіл на виконання будівельних робіт (господарським способом) № 43 «Відбудова втраченої історичної забудови з пристосуванням під житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 56 т. 1) .

ОСОБА_8 на виконання п. 5 рішення виконавчого комітету Кам?янець-Подільської міської ради від 27.07.2007 № 1591 сплачено благодійні внески в соціально-економічний розвиток міста Кам?янець-Подільський на загальну суму 155000 грн (а.с. 59-61, 63 т.1).

Рішенням виконавчого комітету Кам?янець-Подільської міської ради від 09 серпня 2007 року № 1729 затверджено акт обстеження стану зелених насаджень № 116 від 02 серпня 2007 року та дозволено ОСОБА_8 провести знесення 3 дерев, що попадають в зону відтворення втраченої історичної забудови по АДРЕСА_1 ). На виконання даного рішення ОСОБА_8 видано ордери на видалення земельних насаджень від 13.05.2008 № 47 та від 10.08.2007 № 57 (а.с.65-67 т.1).

05.06.2008 між ЗАТ «Тепловоденергія» та ОСОБА_8 укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води, постачання гарячої води, водовідведення та технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем тепло-водопостачання житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 68-71 т. 1).

08.04.2008 між ЗАТ «Тепловоденергія» та ОСОБА_8 укладено договір підряду № ПКВ-080408, згідно умов якого ЗАТ «Тепловоденергія» взяло на себе обов`язок по виконанню робіт по перенесенню мереж водопроводу та каналізації по вулиці Поштовий узвіз (біля № 4) (а.с. 72-73 т.1).

ОСОБА_8 після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_12 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом ДРАЦС Кам`янець Подільського міськрайонного управління юстиції 28.05.2011 (а.с. 12 т. 1).

18 листопада 2021 року зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_5 на житловий будинок, загальна площа 643,9 кв.м. (житлова площа 307,7 кв. м.), номер запису про право власності 45190999, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 020 (а.с. 101 т.1).

Також, 22 червня 2021 року за ОСОБА_3 на підставі Декларації про готовність об?єкта до експлуатації № ХМ14 від 14.03.2012 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_6 (а.с.173 т. 3).

Відповідно до висновку експерта № 232Е-02/23 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 27.02.2023 об`єкт нерухомого майна - квартира АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_1 , за своїми фактичними об?ємно - планувальними та конструктивним рішеннями не відповідає технічному паспорту на дану квартиру від 28.11.2017, виготовленого ТОВ «Експертний знавець», м. Київ, 2017 р., інв. №477593. Об`єкт нерухомого майна - будинок АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 , за своїми фактичними об?ємно-планувальними та конструктивним рішеннями не в повній мірі відповідає технічному паспорту на дану будівлю від 18.11.2021, виготовлений ФОП ОСОБА_13 , інв. № 1769. Квартира АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_1 , є складовою частиною житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 в м. Кам?янець - Подільському, Хмельницької області, та являється одним і тим самим об`єктом нерухомого майна (а.с. 35-45 т. 3).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 та скасовуючи державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на спірну квартиру і витребовуючи з володіння ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 цю квартиру, суд першої інстанції виходив з доведеності проведення останньою на підставі договору від 01.08.2007 відбудову втраченої історичної забудови по АДРЕСА_1 та фактичної станом на липень 2010 року побудови житлового будинку загальною площею 643,9 кв.м.(житлова площа 307,7 кв.м.) та реєстрацію свого права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому виконаним є позивачкою за первісним позовом рішення виконкому №75 від 15.01.2009 «Про дозвіл ОСОБА_8 на відбудову втраченої історичної забудови з пристосуванням під житловий будинок по АДРЕСА_1 » і це рішення не можна вважати таким, що втратило чинність. А рішення виконкому за №683 від 19.05.2022 «Про визнання такими, що втратили чинність рішення виконкому від 27.07.2007 за №1591 та від 15.01.2009 за №75» є нікчемним та таким, що не породжує правових наслідків і є неправомірним та порушує права ОСОБА_5 . Крім того, при реєстрації права власності на житловий будинок ОСОБА_5 надала усі необхідні документи. І у ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відсутні будь які правовідносини щодо житлового будинку або його частини, що знаходиться по АДРЕСА_2 , а відповідно до висновку експерта квартира АДРЕСА_4 та житловий будинок по АДРЕСА_2 є одним і тим же об`єктом.

Відмовляючи у зустрічному позові, міськрайонний суд виходив з того, що ОСОБА_3 протиправно здійснив реєстрацію свого права власності на спірне нерухоме майно, оскільки дозвільних документів на будівництво не отримував, фактичного будівництва будинку не здійснював та з декларацією про готовність об`єкта до експлуатації в державні органи не звертався та не доведено, що ОСОБА_3 отримав у користування, власність чи будь яким іншим способом відтворив, збудував спірне майно. Також, рішень виконкому за №10 від 14.05.2006, за №1006/1 від 20.09.2019 та будівельного паспорту від 29.04.2006 за №21 на ім`я ОСОБА_3 не існує, а приватний нотаріус при посвідченні договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_4 від 11.02.2022 не перевірила підстави реєстрації права власності ОСОБА_3 на вказане майно та не мала підстав посвідчувати вказаний договір.

Однак, судова колегія не в повному обсязі погоджується із мотивами суду першої інстанції при задоволенні первісного позову та при відмові у зустрічному позові, виходячи з наступного.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_3 .

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права та вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За змістом вказаних норм права, суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується.

Тобто, обов`язковою умовою судового захисту є наявність порушених прав та охоронюваних законом інтересів безпосередньо позивача зі сторони відповідача, зокрема, наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Такий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 509/5080/18.

Отже, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та залежно від установленого, суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно з частинами 1, 6 статті 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Звертаючись до суду за захистом своїх порушених прав, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 вказував, що ним відповідно до вимог законодавства здійснено реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_4 , адже у 2006 році він замовив та виготовив проектну документацію на зазначене нерухоме майно, розпочав виконання та провів будівельні роботи вартістю 498000 грн, в результаті чого 14.03.2012 Інспекцією Державного архітектурного контролю у Хмельницькі області зареєстрована Декларація про готовність об`єкта до експлуатації, що стала підставою для реєстрації 22.06.2021 за ним права власності на вказану квартиру. ОСОБА_3 також вказував, що відповідно до договору купівлі продажу від 11.02.2022 він відчужив цю квартиру на користь ОСОБА_1 , якому ОСОБА_5 чинить перешкоди у користуванні належним ОСОБА_1 зазначеним майном. Також, ОСОБА_3 вказував, що ОСОБА_5 незаконно зареєструвала своє право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , не надавши державному реєстратору усіх документів, що підтверджують набуття нею права власності на будинок, а саме документ, що посвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Враховуючи обставини справи та оцінивши у відповідності із вимогами статті 89 ЦПК України надані сторонами та їх представниками докази, апеляційний суд констатує, що позивач за зустрічним позовом не зазнав втручання в свої права щодо квартири АДРЕСА_4 внаслідок проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на житловий будинок по АДРЕСА_1 , адже на час звернення до суду із зустрічним позовом ОСОБА_3 будь якого відношення до квартири АДРЕСА_4 не мав, а ця квартира з 11.02.2022 перебувала у власності ОСОБА_1 (а.с. 94 110 т.3).

І відповідно ОСОБА_3 не доведено, що оспорюваними ним рішенням державного реєстратора від 22.11.2021 за №61740931 та державною реєстрацією права власності ОСОБА_5 на житловий будинок по АДРЕСА_1 порушені його права, свободи та інтереси, а тому судова колегія вважає, що доводи про порушення прав та інтересів позивача за зустрічним позовом не містять обґрунтування негативного впливу спірного рішення та спірної державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на конкретні, індивідуально-виражені права чи інтереси ОСОБА_3 і свідчать про незгоду останнього з оспорюваними рішенням та державною реєстрацією, що не є тотожним порушенню права, свободи чи інтересу позивача.

З огляду на наведене, апеляційний суд зазначає, що висновки міськрайонного суду про правомірність рішення державного реєстратора та законності державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на житловий будинок по АДРЕСА_1 і відсутності підстав для їх скасування не мають самостійного правового значення.

Адже з`ясування матеріально-правової заінтересованості позивача передує розгляду питання щодо правомірності рішення і державної реєстрації права власності ОСОБА_5 , котрі оскаржуються. А відсутність матеріально-правової заінтересованості позивача ОСОБА_3 є підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову незалежно від правомірності чи неправомірності оскарженого ним рішення та державної реєстрації права власності ОСОБА_5 .

Зазначені висновки узгоджуються із правовим висновком, що викладений Верховним Судом в постанові від 20 лютого 2019 року у справі №522/3665/17.

Суд першої інстанції вищенаведене не врахував та необґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у задоволенні зустрічних позовних вимог за їх безпідставністю.

А отже, доводи апеляційних скарг ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про порушення міськрайонним судом норм матеріального права при висновку щодо законності державної реєстрації права власності ОСОБА_5 на житловий будинок по АДРЕСА_1 частково заслуговують на увагу.

Щодо первісного позову ОСОБА_5

У абзаці 3 пункту 6.13 постанови від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що «Відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 2 липня 2019 року у справі N 48/340 (провадження N 12-14звг19), пункт 4.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі N 911/3594/17 (провадження N 12-234гс18)».

Встановлено, що 18 листопада 2021 року державним реєстратором виконавчого комітету Городоцької міської ради Хмельницької області зареєстровано право власності ОСОБА_5 на житловий будинок загальною площею 643,9 кв.м., житловою площею 307,7 кв.м., по АДРЕСА_1 (а.с. 101 т. 1).

Наказом Департаменту містобудування та архітектури Кам`янець Подільської міської ради №43 від 31 березня 2022 року (а.с. 100 т. 1) змінено адресу житловому будинку загальною площею 643,9 кв.м., житловою площею 307,7 кв.м., по АДРЕСА_1 на адресу АДРЕСА_2 .

Та рішенням сесії Кам`янець Подільської міської ради №234/18 від 09.06.2022 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 500кв.м. (0,0500га) за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:001:0073 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (08.03. для іншого історико культурного призначення) (а.с.115 т. 1).

Також встановлено, що 22 червня 2021 на підставі Декларації про готовність об?єкта до експлуатації № ХМ14 від 14.03.2012 зареєстровано державним реєстратором Геменецької сільської ради Сипневич В.В. право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_6 (а.с.173 т. 3).

І приватним нотаріусом Кам`янець Подільського районного нотаріального округу Бомк Н.А. 11 лютого 2022 року зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 11 лютого 202 року, укладеному з ОСОБА_3 , право власності на квартиру АДРЕСА_6 (а.с. 75, 95 т. 3).

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_5 вказувала, що ОСОБА_3 на підставі неіснуючих документів зареєстрував своє право власності на вказану квартиру, в подальшому відчуживши її ОСОБА_1 , що порушує право власності позивачки за первісним позовом на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами свої інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

З огляду на пункт 3 частини 1 статті 388 ЦК слідує, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Так, оцінивши у відповідності до вимог статті 89 ЦПК України надані учасниками справи та їх представниками та здобуті судом в ході розгляду справи докази: копію рішення виконавчого комітету Кам`янець Подільської міської ради за №10 від 14.05.2006 «Про надання дозволу ОСОБА_3 на виготовлення проектної документації на реконструкцію квартири АДРЕСА_4 » (а.с. 216 т. 3), копію Декларації про готовність об?єкта до експлуатації № ХМ14 від 14.03.2012 (а.с. 159-163 т. 1), копію рішення виконавчого комітету Кам`янець Подільської міської ради за №1006/1 від 20.09.2019 «Про надання адреси», відповідно до якого квартирі по АДРЕСА_7 надано адресу АДРЕСА_4 (а.с. 158 т. 1), копію Архітектурно планувального завдання № НОМЕР_3 на реконструкцію квартири АДРЕСА_4 , замовник ОСОБА_3 , затвердженого 23.08.2006 начальником управління містобудування та архітектури (а.с. 218-223 т. 3), копію листа управління Державної архітектурно-будівельної інстанції у Хмельницькій області від 23.09.2019 за № ХМ 16 про реєстрацію за № ХМ14 від 14.03.2012 в журналі реєстрації №9-12 Декларації про готовність об?єкта до експлуатації надбудови квартири АДРЕСА_4 , забудовник ОСОБА_3 (а.с. 158 т. 1), копію листа Державної інспекції архітектури та містобудування України від 27.06.2022 за №4584/04/13-22 (а.с. 19 т. 1), висновок експерта №232Е-02/23 від 27.02.2023 (а.с. 35-45 т. 3), лист НІАЗ «Кам`янець» від 24.03.2023 за №01-16/108, відповідно до якого заповідник здійснював нагляд за відбудовою ОСОБА_8 будинку по АДРЕСА_1 ) при виконанні земляних робіт по розчищенню фундаментів будинку та інша документація по цьому об`єкту в Заповіднику відсутня ( а.с. 119-144 т. 3), апеляційний суд вважає доведеним факт порушення права власності ОСОБА_5 на житловий будинок по АДРЕСА_1 внаслідок державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на "віртуальну" квартиру за неіснуючою адресою.

Адже відповідно до інформації Кам`янець Подільської міської ради, що викладена у відповідях на адвокатські запити за №1/02-25-1233 від 08.06.2022 і за №170 від 17.10.2022 (а.с. 14 т. 1, а.с. 4, т. 3) та адвокатських запитів адвоката В. Рудика (а.с. 13 т. 1, а.с. 3 т. 3) вбачається, що рішення виконкому за №10 від 14.05.2006 і за №10006/1 від 20.09.2019 відсутні та Департамент містобудування та архітектури Кам`янець Подільської міської ради, що є правонаступником управління містобудування та архітектури Кам`янець Подільської міської ради інформує, що будівельний паспорт № НОМЕР_2 від 29.04.2006 не видавався. А Декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 14.03.2012 №ХМ14, замовником якої вказано ОСОБА_3 , видана з врахуванням саме зазначеного вище рішення виконкому за №10 від 14.05.2006 та будівельного паспорту № НОМЕР_2 від 29.04.2006 (а.с.159-163 т. 3).

Також, як вбачається із зазначених вище документів, ОСОБА_3 отримав Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації саме щодо надбудови квартири АДРЕСА_4 , а зареєстрував право власності на підставі цієї Декларації саме на квартиру АДРЕСА_4 , хоча доказів щодо отримання останнім у власність, користування чи проведення ним відтворення будь яким способом саме квартиру АДРЕСА_4 в порушення вимог частини 1 статті 81 ЦПК України надано не було. А доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

Поміж того, незважаючи на відмінність адрес будинку та квартири, остання згідно з висновком експерта №232Е-02/23 від 27.02.2023 за її характеристиками є частиною належного позивачці ОСОБА_5 будинку.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що позивачка ОСОБА_5 внаслідок державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на таку квартиру фактично втратила володіння частиною свого житлового будинку, незважаючи на збереження за нею державної реєстрації права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 . Тому витребування квартири з володіння кінцевого набувача ОСОБА_1 на користь позивачки ОСОБА_5 є належним способом захисту її прав.

Беручи до уваги те, що за ОСОБА_5 на момент звернення із позовом до суду зберігається державна реєстрація права власності на будинок (тобто в цілому він не вибув із її володіння як самостійний об`єкт майнових прав), тому вимогу про скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_3 на "віртуальну" квартиру за неіснуючою адресою (квартира АДРЕСА_4 ) не можна вважати неналежним способом захисту.

В силу пункту 5 частини 1 статті 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закривається в разі набрання законної сили судовим рішенням, яким скасовується рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, на підставі якого відкрито відповідний розділ.

Встановивши на підставі наданих сторонами та їх представниками доказів, зокрема висновку експерта, що квартири АДРЕСА_4 , як самостійного об`єкта нерухомого майна не існує, як і адреси її місцезнаходження, а тому апеляційний сул констатує, що державна реєстрація права власності ОСОБА_3 на таку квартиру є незаконною.

Тому рішення суду про задоволення вимог позивачки ОСОБА_5 є підставою не для державної реєстрації за нею права власності на цю квартиру, а для закриття розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на квартиру (див. близький за змістом підхід у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі № 916/1174/22 (пункт 138)).

Вищенаведеного суд першої інстанції не врахував, а тому апеляційний суд дійшов висновку про зміну оскаржуваного судового рішення суду в частині мотивів у задоволенні первісних позовних вимог ОСОБА_5 .

І частково заслуговують на увагу доводи апеляційних скарг ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при розгляді первісного позову ОСОБА_5 і те, що мотивувальна частина оскаржуваного судового рішення є суперечливою.

Не приймаються до уваги посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_5 незаконно проведена реєстрація житлового будинку по АДРЕСА_1 , оскільки суд відповідно до положень статті 13 ЦПК України розглядає справу в межах заявлених вимог (в даному випадку ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ), а ОСОБА_1 за захистом свого порушеного права до суду не звертався і вимог в межах розгляду цієї справи не заявляв.

Підстави для вирішення питання про перерозподіл судових витрат відсутні, оскільки судом апеляційної інстанції змінено лише мотиви задоволення первісного позову та відмови у задоволенні зустрічного позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , що подана його представницею ОСОБА_2 та апеляційну скаргу ОСОБА_3 , що подана його представницею ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 серпня 2023 змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 березня 2024 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай