Справа № 581/366/24
Провадження № 2/581/184/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2024 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі судді Кузьмінського О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Урожай» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю, розірвання договору оренди та припинення права оренди,

в с т а н о в и в :

29 квітня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:

стягнути з відповідача на її користь 3662,88 грн., з яких 870,08 грн. - заборгованість по орендній платі на підставі договору оренди земельної ділянки від 30 листопада 2020 року за користування земельною ділянкою за 2021 рік, 2311,15 грн. - заборгованість по орендній платі за 2022 рік, 441,65 грн. - заборгованість по орендній платі за 2023 рік;

розірвати договір оренди землі від 30 листопада 2020 року, укладений між нею та Селянським (фермерським) господарством «Урожай» щодо земельної ділянки площею 2,00 га, кадастровий номер :01:001:0134, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Лучанського старостинського округу Липоводолинської селищної ради та припинити право оренди на дану земельну ділянку.

Також просила стягнути судовий збір та 4000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Мотивує вимоги тим, що вона є власником земельної ділянки площею 2,00 га, яка на підставі договору оренди землі від 30 листопада 2020 року, укладеного між нею та відповідачем, була передана орендареві у строкове платне користування строком до 31 грудня 2028 року. Відповідно до укладеного за договору обчислення розміру орендної плати мало бути здійснено з урахуванням індексів інфляції, однак відповідач протягом 2021-2023 років здійснював виплату орендної плати без урахування індексу інфляції.

З метою вирішення питання у позасудовому порядку неодноразово зверталась до голови СФГ« Урожай» з вимогою про перерахунок орендної плати з урахуванням індексу інфляції, однак відповідач не провів відповідний перерахунок та виплату орендної плати.

При укладенні договору розраховувала на підвищення орендної плати, невиплата відповідачем орендної плати із урахуванням індексів інфляції 3 роки поспіль є грубим, істотним порушенням умов договору, порушенням прав позивача як орендодавця, це порушення має ознаки систематичності, що є підставою для розірвання договору оренди.

Ухвалою суду від 30 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 28 травня 2024 року залишено без задоволення клопотання голови СФГ «Урожай» Шевченка М.І. про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

У поданому представником відповідача адвокатом Казаком М.В. відзиві позовні вимоги не визнаються та вказано, що заборгованість зі сплати орендної плати за договором оренди з урахуванням індексу інфляції відсутня. Оскільки державна реєстрація договору оренди від 30 листопада 2020 року відбулась 30 березня 2021 року, тому в 2021 році у відповідача виникає обов`язок сплатити орендну плату за розрахунковий період 8 місяців з 30 березня 2021 року по 30 листопада 2021 року у розмірі 5791,66 грн., а розмір фактично сплаченої відповідачем орендної плати за договором оренди становить 8687,49 грн., передплата складає 2895,83 грн. У 2022 році позивачу виплачено орендну плату у розмірі 8687,49 грн., а орендна плата з урахуванням індексу інфляції за період з жовтня 2021 року по вересень 2022 року становить 1813,95 грн., тому з відрахуванням переплати за 2021 рік, розмір переплати за 2022 рік становить 791,72 грн. У 2023 році позивачу виплачено орендну плату у розмірі 8687,49 грн. Орендна плата з урахуванням індексу інфляції за період з жовтня 2022 року по серпень 2023 року становить 567,82 грн., тому з відрахуванням переплати за 2022 рік, розмір переплати за 2023 рік становить 223,90 грн. Відповідачем у повному обсязі виконані вимоги договору оренди землі від 30 листопада 2020 року, тому відсутні підстави для розірвання договору.

У поданому головою СФГ «Урожай» Шевченком М.І. відзиві позовні вимоги не визнаються та вказано, що пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 3 липня 1991 року № 1282-ХП на 2023 рік зупинено. Отже, нарахування сум індексації у 2023 році не здійснюється. Щодо інших років нарахування індексу інфляції, то у зв`язку із введенням воєнного стану відповідач не має фінансової можливості здійснювати виплату орендної плати з урахуванням індексу інфляції. Крім того, станом на 2021 рік ціна на кукурудзу складала 7900-8100 грн., а наданий час складає лише 4950 грн. Зазначає, що орендну плату позивач отримує завчасно та в повному обсязі, а тому підстав розривати договір оренди немає.

Відповідь на відзив від позивача на адресу суду не надходила.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки загальною площею 2 га з кадастровим номером :01:001:0134 із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Лучанської сільської ради Липоводолинського (на даний час Роменського) району Сумської області (а.с. 9-10, 43).

30 листопада 2020 року між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством «Урожай» був укладений договір оренди землі, згідно із яким ОСОБА_1 передала, а СФГ «Урожай» прийняло у строкове платне користування належну їй земельну ділянку загальною площею 2 га (а.с. 11-12).

Право оренди на підставі договору оренди землі від 30 листопада 2020 року зареєстровано державним реєстратором Андріяшівської сільської ради Роменського району Сумської області 30 березня 2021 року (а.с. 14).

Відповідно до основних положень укладеного договору оренди землі від 30 листопада 2020 року:

Пункти 1, 2.: В оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,00 га, в тому числі рілля 2,00 га з кадастровим номером 59232800:01:003:0134;

Пункт 8.: договір діє до 31 грудня 2028 року;

Пункт 9: Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки землі, що становить 8687,49 грн в рік шляхом перерахування коштів на банківський рахунок орендаря;

Пункт 10.: Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексів інфляції;

Пункт 11.: Орендна плата виплачується один раз на рік до 30 листопада поточного року. При проведенні розрахунків орендарем із суми, що підлягає до сплати, утримується і перераховується до бюджету податок з доходу фізичних осіб у порядку та розмірах, передбачених законодавством України;

Пункт 12.: Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором;

- зміни граничних розмірі орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації визначених законодавством;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки;

- за згодою сторін та інших випадках, передбачених законом;

Пункт 30: Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін;

Пункт 32: Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором;

- внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Пункт 33: Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є невиконання умов договору сторонами та ухилення орендаря від сплати орендної плати в повному обсязі та у строки передбачені договором;

Пункт 37: Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела виплачених доходів та утриманих податків позивач ОСОБА_1 отримала дохід від СФГ «Урожай» з призначенням «надання земельної частки (паю) в лізинг, оренду чи суборенду» у 2021 рік 8687,49 грн., 2022 рік 8687,49 грн., 2023 рік - 8687,49 грн., із цих сум був утриманий податок (а.с. 15-18).

Розмір фактично отриманої позивачем орендної плати за 2021 2023 роки складає 6958,46 грн. щорічно (а.с. 23-24).

При вирішенні справи суд застосовує такі норми права.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України (далі - ЗК України) та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до вимог частини 2 статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Таким Законом є Закон України «Про оренду землі», відповідно до статті 1 якого оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до частини 5 статті 6 Закону право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно із частиною першою статті 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (частина 1 статті 14 Закону).

Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону істотними умовами договору оренди землі є:

об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

дата укладення та строк дії договору оренди;

орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

У відповідності до частин 1, 2, 3 статті 21 Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 22 Закону орендна плата справляється у грошовій формі.

За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Частиною 1 статті 23 Закону передбачено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін.

Відповідно до положень абзаців 1 та 7 частини 2 статті 25 Закону орендар зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, але не раніше державної реєстрації відповідного права оренди; своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Згідно з частиною 1 статті 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору.

Відповідно до пункту «д» частини 1 статті 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Висновки суду по суті спору.

Спір між сторонами у справі виник з приводу виплати орендної плати з урахуванням індексів інфляції за 2021-2023 роки за користування земельною ділянкою на підставі договору оренди землі від 30 листопада 2020 року.

Аналіз пунктів 9., 10., 11. договору оренди землі дає підстави вважати, що відповідач має сплачувати на користь позивача орендну плату за договором оренди землі від 30 листопада 2020 року в сумі 8687,49 грн. за один рік користування земельною ділянкою до 30 листопада щорічно з урахуванням індексації, тобто орендну плату за 2021 рік до 30 листопада 2021 року, орендну плату за 2022 рік до 30 листопада 2022 року, а орендну плату за 2023 рік до 30 листопада 2023 року.

Тлумачення пункту «д» частини 1 статті 141 ЗК України, частини 2 статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати вцілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо).

Оскільки сторони укладеного договору оренди землі домовились про виплату орендної плати з урахуванням індексів інфляції, частиною 3 статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначено обов`язок орендаря індексувати орендну плату з урахуванням індексів інфляції, інше не передбачено договором оренди землі, отже відповідач мав щорічно виплачувати орендну плату на користь позивача, проводячи її індексацію, враховуючи індекси інфляції.

Відтак, беручи до уваги принципи цивільного права, зокрема добросовісність, справедливість та розумність, тлумачення умов договору оренди на користь його дійсності, чинності та виконуваності, суд вважає, що коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати по договору оренди земельної ділянки від 30 листопада 2020 року за 2021 рік як добуток індексів інфляції з січня 2021 по грудень 2021 року та складає 1,10015334. А тому розмір орендної плати по договору оренди за 2021 рік складає 9557 грн. (8687,49 грн. х 1,10015334).

За 2022 рік коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати по договору оренди земельної ділянки від 30 листопада 2020 року як добуток індексів інфляції з січня 2022 по грудень 2022 року та складає 1,26603244. А тому розмір орендної плати по договору оренди за 2022 рік складає 10998 грн. (8687,49 грн. х 1,26603244).

За 2023 рік коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати по договору оренди земельної ділянки від 30 листопада 2020 року як добуток індексів інфляції з січня 2023 по грудень 2023 року та складає 1,05084. А тому розмір орендної плати по договору оренди за 2023 рік складає 9129 грн. (8687,49 грн. х 1,05084).

Враховуючи, що орендарем протягом 2021-2023 років на користь позивача сплачувалась орендна плата у розмірі 8687,49 грн. за кожен рік користування земельною ділянкою, то на користь позивача підлягає стягненню орендна плата з урахуванням індексів інфляції з урахуванням виплачених сум орендної плати, а саме за 2021 рік у розмірі 870 грн. (9557 грн. 8687,49 грн.), за 2022 рік у розмірі 2311 грн. (10998 грн. 8687,49 грн.), за 2023 рік у розмірі 441 грн. (9129 грн. 8687,49 грн.).

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 3622 грн., з яких: орендна плата по договору оренди землі від 30 листопада 2020 року за 2021 рік у сумі 870 грн., орендна плата по договору оренди землі за 2022 рік у сумі 2311 грн., орендна плата по договору оренди землі за 2023 рік у сумі 441 грн.

Щодо позовної вимоги про розірвання договору оренди землі суд зазначає, що оскільки за встановлених у ході розгляду справи обставин щодо сплати відповідачем орендної плати за 2021-2023 роки не в повному обсязі, а саме без урахування індексів інфляції, як це передбачено договором оренди, що є систематичним неналежним виконанням умов договору, на підставі пункту «д» частини 1 статті 141 Земельного кодексу України, статті 32 Закону України «Про оренду землі» цю вимогу суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а договір оренди землі підлягає розірванню.

Цей висновок суду відповідає правовій позиції, висловленій у постанові від 10 жовтня 2019 року Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду по справі № 293/1011/16-ц.

Доводи відповідача суд вважає такими, що не заслуговують на увагу і відхиляє їх, а саме та обставина, що державна реєстрація права оренди (а не договору оренди) на підставі договору оренди від 30 листопада 2020 року відбулася 30 березня 2021 року не впливає на обов`язок сплачувати орендну плату з дня укладення договору.

Обов`язок реєстрації права оренди пов`язується із подальшою можливістю приступити до обробітку землі і в контексті положень Закону України «Про оренду землі» покладається на орендаря.

Представник відповідача у відзиві наводить хибне розуміння положень договору оренди щодо розрахункових періодів виплати орендної плати.

Відповідно до пункту 11 договору орендна плата виплачується один раз на рік до 30 листопада поточного року.

Тобто, як було зазначено вище в цьому рішенні, відповідно до умов договору орендну плату за 2021 рік відповідач мав сплатити до 30 листопада 2021 року, орендну плату за 2022 рік до 30 листопада 2022 року, а орендну плату за 2023 рік до 30 листопада 2023 року.

Інших положень щодо можливості застосування запропонованої відповідачем методики щодо розрахункових періодів договір не містить.

У зв`язку з цим є необґрунтованими наведені розрахунки орендної плати.

В той же час, доказів виплати орендної плати на користь позивача із урахуванням індексів інфляції відповідачем до суду не надано.

Щодо зупинення пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» дії Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» суд зазначає, що дійсно на 2023 рік були запинено дію цього Закону.

Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначені правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Відповідно до частини 1 статті 2 цього Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру:

пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

В той же час, по-перше, орендна плата за користування земельною ділянкою як грошовий дохід не входить до зазначеного переліку, по-друге, її індексація передбачена умовами укладеного договору оренди землі і зупинення дії Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» не впливає на передбачений договором обов`язок орендаря її проводити.

Відповідно до умов обов`язкового до виконання укладеного договору оренди землі відповідач взяв на себе обов`язок сплачувати орендну плату з урахуванням індексів інфляції незалежно від фінансових можливостей чи цін на кукурудзу.

Виходячи з вищевикладеного, позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат по справі.

Відповідно до частин 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 2 статті 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до частин 1 4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суду надано:

копію ордера серії ВІ №121224 від 26 квітня 2024 року про надання правничої допомоги ОСОБА_1 у Липоводолинському районному суді адвокатом Шульгою О.С. (а.с. 27),

копію договору про надання правової допомоги №45 від 26 квітня 2024 року, укладеного між адвокатом Шульгою О.С. та ОСОБА_1 , актом прийняття наданих послуг, яким передбачено, що вартість послуг на професійну допомогу станом на 29 квітня 2024 року за договором № 45 від 26 квітня 2024 року становить 4000 грн. (а.с. 25-26, 29-30),

копію квитанції прибуткового касового ордеру про сплату ОСОБА_1 на користь адвоката Шульги О.С. витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4000 грн. (а.с. 31).

Беручи до уваги складність справи, яка є справою середньої складності, обсяг виконаних адвокатом робіт по підготовці позову та процесуальних документів, ціну позову та значення справи для сторін, враховуючи при визначенні суми відшкодування реальність адвокатських витрат (дійсність та необхідність), розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає обґрунтованим розмір витрат на професійну правничу допомогу, і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути із Селянського (фермерського) господарства «Урожай» на користь ОСОБА_1 3622 грн., з яких: орендна плата по договору оренди землі від 30 листопада 2020 року за 2021 рік у сумі 870 грн., орендна плата по договору оренди землі за 2022 рік у сумі 2311 грн., орендна плата по договору оренди землі за 2023 рік у сумі 441 грн.

Розірвати договір оренди землі від 30 листопада 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством «Урожай» щодо земельної ділянки загальною площею 2,00 га, кадастровий номер: :01:001:0134, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Лучанської сільської ради Роменського (колишнього Липоводолинського) району Сумської області, право оренди якої зареєстровано 30 березня 2021 року, та припинити право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0134, що зареєстроване за Селянським (фермерським) господарством «Урожай» (запис про інше речове право 41306252 від 30 березня 2021 року) на підставі договору оренди землі від 30 листопада 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством «Урожай».

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства «Урожай» на користь ОСОБА_1 2422,40 грн. в рахунок повернення судового збору та 4000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Селянське (фермерське) господарство «Урожай» (с. Андріяшівка Роменського району Сумської області, вул. Київська, 98А, ).

Суддя О. В. Кузьмінський