Справа № 201/4224/24
Провадження № 2/201/2349/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 червня 2024р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Покопцевої Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансових послуг,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 11.04.2024р. надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансових послуг, позов підписано представником позивача адвокатом Мостовенко О.І. (діє на підставі договору від 02.01.2023р. а.с. № 40-41).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 12.04.2024р. справу було прийнято до провадження та відповідно до положень ч.2,3 ст.274, ч.5 ст.279 ЦПК України призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.№49).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що ОСОБА_1 23.03.2021р. уклала з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» договір про надання фінансових послуг № 689 (стандартний) на суму 4 300 грн., ця сума була перерахована позичальнику, що підтверджується листом ТОВ «ФК «вей фор пей». 01.12.2021р. між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі і за договором про надання фінансових послуг № 689 від 23.03.2021р., який ТОВ «Служба миттєвого кредитування» уклало з ОСОБА_1 . В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023/01 від 10.01.2023р., в тому числі за договором про надання фінансових послуг № 689 від 23.03.2021р., який було укладено ОСОБА_1 та ТОВ «Служба миттєвого кредитування». Оскільки ТОВ «Коллект Центр» набуло право вимоги до ОСОБА_1 , представник позивача просив суд стягнути з відповідачки суму заборгованості за договором про надання фінансових послуг № 689 від 23.03.2021р. у розмірі 36 004грн. 04 коп., а також понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 028 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн.

В судові засідання 16.05.2024р. та 05.06.2024р. сторони (їх представники) не з`явилися, про дату розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. № 50-55, 57-61).

По тексту позовної заяви представник позивача просив суд здійснювати розгляд цивільної справи за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення суду (а.с. №6).

В судові засідання 16.05.2024р. та 05.06.2024р. відповідачка ОСОБА_1 двічі поспіль не з`явилася, про дату та час слухання справи була повідомлена за можливостями суду по повідомленню сторін у справі, які станом на 05.06.2024р., проживають (або зареєстровані) на тимчасово окупованих територіях України або в зоні бойових дій, а саме шляхом направлення sms-повідомлень, які за повідомленням оператора мобільного зв`язку не отримані відповідачкою з технічних причин (а.с. № 53, 59), шляхом направлення повідомлень на е/пошту (а.с № 54, 60), а також шляхом розміщення оголошень на сайті «Судова влада України» (а.с.№55, 61).

Відправлення поштової кореспонденції за адресою розташування нерухомого майна, яке належить відповідачці на праві власності, бо відомості про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 відсутні (м. Маріуполь Донецької області а.с. № 47, 48), є неможливим у зв`язку з тим, що м. Маріуполь Донецької області наразі є тимчасово окупованою територією України, що підтверджується відповіддю наданою ДД АТ «Укрпошта» від 12.10.2022р. (а.с.№ 51, 57).

Отже, належним чином повідомлена про розгляд справи судом відповідачка в судові засідання повторно не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, а також не скористалася правом ознайомлення з матеріалами справи та подачі відзиву на позов.

Згідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомленого про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що відповідачка, виходячи з положень ст.128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, згідно до ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

23.03.2021р. між ОСОБА_1 та ТОВ «Служба миттєвого кредитування» укладено договір про надання фінансових послуг № 689 (стандартний) на суму 4 300 грн. (а.с. № 7-9).

Відповідно до зазначеного договору 4 300 грн. було перерахована позичальнику на карту 43….8464, що підтверджується листом ТОВ «ФК «вей фор пей» від 04.12.2023р. (а.с. № 14).

Так, за змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики банк має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.

01.12.2021р. між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до умов якого ТОВ «Служба миттєвого кредитування» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі і за договором про надання фінансових послуг № 689 (стандартний) від 23.03.2021р., який ТОВ «Служба миттєвого кредитування» уклало з ОСОБА_1 , що підтверджується копіями: договору факторингу, додатка № 3 до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2023р. (реєстр боржників), витягу з додатка № 3, розрахунку заборгованості (а.с. № 18-20, 20зв.ст.-22, 23, 13зв.ст.-16, 17).

В свою чергу ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальника ТОВ «Коллект Центр» відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/2023/01 від 10.01.2023р., в тому числі за договором про надання фінансових послуг № 689 (стандартний) від 23.03.2021р., який було укладено між ОСОБА_1 та ТОВ «Служба миттєвого кредитування», що підтверджується копіями: договору факторингу, акту прийому-передачі реєстру боржників від 10.01.2023р., реєстру боржників, витягу з реєстру боржників, акту прийому-передачі реєстру боржників від 10.01.2023р. (а.с. № 24-26, 26зв.ст., 27-28, 29).

За п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України).

Таким чином, право вимоги за договором про надання фінансових послуг № 689 (стандартний) від 23.03.2021р., укладеного між первісним кредитором та ОСОБА_1 перейшло спочатку до ТОВ «Вердикт Капітал», а потім - до ТОВ «Коллект Центр».

Внаслідок неналежного виконання кредитних зобов`язань, у відповідачки перед ТОВ «Коллект Центр» розмір заборгованості складає 36 004 грн. 04 коп. (а.с. №17).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно до ч.1 ст.76, ч.2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Під час розгляду справи факти наявності непогашеної заборгованості або її розміру не були спростовані відповідачкою окремим контррозрахунком, письмовими доказами на підтвердження часткового або повного погашення боргу, а отже позивач, який набув права вимоги за договором факторингу, має право вимагати стягнення з відповідачки заборгованості за договором про надання фінансових послуг № 689 (стандартний) від 23.03.2021р. у розмірі 36 004 грн. 04 коп.

Підсумовуючи викладене, позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» підлягають задоволенню та стягненню з відповідачки на користь позивача підлягає заборгованість за договором про надання фінансових послуг № 689 від 23.03.2021р. у розмірі 36 004 грн. 04 коп.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Із положень ч.ч. 1-4 ст.137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-цвід 20.09.2018р. суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу у розмірі 13 000 грн. до позовної заяви долучено копії наступних документів: договору про надання правової допомоги від 02.01.2023р. №02-01/2023, який було укладено між ТОВ «Коллект Центр» та адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», вартості послуг правової допомоги, платіжної інструкції 09.02.2024р. про оплату гонорару у розмірі 51 000 грн. за договором про надання правової допомоги від 02.01.2023р. №02-01/2023, заявки про надання правової допомоги № 645 від 02.01.2024р. на суму 13 000 грн. саме за супровід примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , акту № 2 про надання юридичної допомоги від 08.01.2024р.(а.с. № 40-45).

Суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі 904/4507/18.

Суд зазначає, що втручання у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам.

Європейським судом з прав людини висловлена правова позиція, згідно з якою при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим (остаточне рішення Європейського суду з прав людини від 10.01.2020, №33210/07 і 41866/08) та «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.02.2010, №37246/04).

Перевіривши зміст наданих документів, суд зазначає, що заявлені до стягнення судові витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги вартістю 13 000грн. є неспівмірними зі складністю цивільної справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, з урахуванням часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), а тому розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню на користь позивача, у співмірності до наданих послуг, слід стягнути у розмірі 5 000грн.

Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, який дорівнює 5 000 грн., суд враховує також і те, що цивільна справа розглядалася судом в спрощеному позовному провадженні, ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 12.04.2024р. визнана малозначною (а.с. № 49), а також за заявою представника позивача за відсутності останнього (а.с. № 6).

Також, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги судом задоволені в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 3 028 грн. (а.с. № 2).

Отже загальний розмір судових витрат, які підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача складає суму 8 028 грн. (5 000грн. + 3 028 грн. = 8 028 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 634, 639, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 133, 137, 141, ч.4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання фінансових послуг - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором про надання фінансових послуг № 689 від 23.03.2021р. у розмірі 36 004грн. 04 коп. (тридцять шість тисяч чотири грн. 04 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судові витрати по справі по оплаті судового збору у розмірі 3 028 грн., а також по оплаті витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн., а разом у розмірі 8 028грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.289 ЦПК України, а саме, заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.