Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2024 року смт.Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Репушевської О.В.,

за участі секретаря судового засідання Шумської Т.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт.Криве Озеро, в порядку загального позовного провадження цивільну справу №479/1380/24 за позовом ОСОБА_1 до Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

у ч а с н и к и с п р а в и :

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Кривоозерська селищна рада Миколаївської області,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кривоозерської селищної ради Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , вказуючи на те, що він являється спадкоємцем за законом після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючого документу на вищевказаний будинок. В зв`язку з чим, просить про задоволення позовних вимог.

В підготовче судове засідання позивач не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, відповідно до якої просив справу слухати за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, надані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Зі положень ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Водночас, відповідно положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Врадіївської державної нотаріальної контори Вуйченко Г.Г. 04 жовтня 1974 року, зареєстрований за №400, ОСОБА_3 продала ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , про що свідчить дублікат вказаного договору купівлі-продажу(а.с.13), а також Інформаційна довідка з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів №181534122.

Згідно даних виписки підтвердження чинності запису щодо реєстрації права власності КП "Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації" станом на 31 грудня 2012 року житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , власником значиться ОСОБА_2 , номер реєстрової книги 15, сторінка 265, реєстровий номер 2212, дата реєстрації 10 січня 1975 року(а.с.15).

За життя ОСОБА_2 житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 знесла та побудувала на цьому ж самому місці житловий будинок до 05 серпня 1992 року, що підтверджено даними технічного опису об`єкт нерухомого майна будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, складеного КП "Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації" за вих.№106/06-02-01 від 02 грудня 2020 року(а.с.14).

Встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кривоозерського районного управління юстиції у Миколаївській області 18 листопада 2014 року(а.с.8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Згідно даних довідки Кривоозерської селищної ради Миколаївської області за вих.№1207 від 06 вересня 2024 року підтверджується, що останнім постійним місцем реєстрації проживання ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 було АДРЕСА_1 (а.с.10).

Спадкоємцем за законом першої черги на спадщину після смерті ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_1 як дитина спадкодавця, що підтверджено даними свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого повторно Кривоозерським районним відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Одеса) 15 жовтня 2020 року.

Як вбачається із спадкової справи №9/2015, ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 у встановленому законом порядку, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до положень п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності(ст.392 ЦК України).

При вирішенні спорів щодо спадкування права власності на нерухоме майно судам слід звертати увагу на зміну редакції ч.4 ст.331 ЦК України і ч.4 ст.334 ЦК України та інших норм цивільного законодавства і застосувати редакцію закону, яка діяла на час виникнення права у самого спадкодавця та на час відкриття спадщини.

Положеннями п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2013 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності.

Згідно даних технічного паспорту на будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 , спадковий житловий будинок побудований в 1984 році(а.с.16-19).

Відповідно до положень ст.86 ЦК УРСР право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

В даний час питання реєстрації права власності на нерухоме майно врегульоване приписами Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 17 жовтня 2013 року.

Відповідно до положень п.49 зазначеного Порядку для проведення державної реєстрації права власності з видачею свідоцтва на новозбудований об`єкт нерухомого майна заявник подає зокрема документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна. Зазначене узгоджується з ДБН А3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів".

Таким чином для реєстрації будинку, збудованого до 1984 року, особою, яка його збудувала, достатнім є подання технічного паспорту, який по суті підтверджує факт відповідності будівельним нормам та стандартам, а тому можливості його експлуатації.

У 1984 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків" (визнаний таким, що втратив чинність Указом Президії Верховної ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-ІІ) і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року Постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків", які зокрема визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно положень ст.1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин мав право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок.

Положеннями п.2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним жилого будинку з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Отже, судом встановлено, що будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , не є самочинним будівництвом та може спадкуватись після смерті ОСОБА_2 як об`єкт права власності - нерухоме майно, тому наявні підстави для визнання права власності на вищевказаний житловий будинок з господарчими будівлями і побутовими спорудами, за позивачем в порядку спадкування за законом.

У відповідності до нормативних положень ЦК України ст.ст.1216, 1218, 1222, 1268 право власності спадкодавця на нерухоме майно переходить до його спадкоємців, яким є позивач.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №719-р від 12 червня 2020 року "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Миколаївської області", створена Кривоозерська селищна територіальна громада Кривоозерського району Миколаївської області шляхом об`єднання територій та населених пунктів Кривоозерської селищної та Багачівської, Берізківської, Бурилівської, Великомечетнянської, Гойдаївської, Красненьківської, Кривоозерської, Куряче-Лозівської, Луканівської, Мазурівської, Маломечетнянської, Ониськівської, Очеретнянської, Секретарської, Тридубівської сільських рад Кривоозерського району Миколаївської області.

На підставі постанови Верховної ради України №807-ІХ від 17 липня 2020 року "Про утворення та ліквідацію районів" у Миколаївській області утворено Первомайський район у складі, зокрема, території Кривоозерської селищної територіальної громади.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, так як існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Положеннями п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарчими будівлями та побутовими спорудами, не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Суд враховує те, що відповідач - Кривоозерська селищна рада Миколаївської області - не заперечує проти задоволення позову, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались.

За вказаних обставин, враховуючи, що позивач є спадкоємцем за законом, суд визнає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12-13, 19, 81, 200, 258-259, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кривоозерської селищної ради Первомайського району Миколаївської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 09 грудня 2024 року.

Суддя :