У х в а л а

27 травня 2024 року

м. Київ

Справа № 490/577/21

Провадження № 61-6691ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Крата В. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - позивач), інтереси якого представляє адвокат Зінкевич Дмитро Сергійович (далі - адвокат),

на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 8 грудня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 1 квітня 2024 року

у справі за позовом позивача до Приватного підприємства «Вега-Груп» (далі - відповідач) про визнання майнових прав за договором купівлі-продажу майнових прав

та за зустрічним позовом відповідача до позивача про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав і

в с т а н о в и в:

1. У січні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за ним майнові права за договором купівлі-продажу майнових прав від 18 жовтня 2018 року № 2/Н (далі - договір) на нежитлове приміщення загальною площею 156,40 кв. м на першому поверсі у третій секції на проспекті Героїв України та на вулиці Новоодеській у місті Миколаєві.

2. У липні 2021 року відповідач подав до суду зустрічний позов до позивача про розірвання договору.

3. 8 грудня 2023 року Центральний районний суд міста Миколаєва ухвалив рішення, згідно з яким у задоволенні первісного позову відмовив, а зустрічний задовольнив частково: розірвав договір і стягнув із відповідача на користь позивача 2 045 712,00 грн, сплачених за цим договором.

4. 1 квітня 2024 року Миколаївський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою рішення суду першої інстанції залишив без змін (повний текст виготовлений 8 квітня 2024 року).

5. Суди мотивували їхні рішення так:

- на момент розгляду справи відбулось не лише завершення будівництва об`єкта, який був предметом договору, але й реєстрація права власності на нього за іншою особою - ОСОБА_2 . Тому вимоги позивача безпосередньо стосуються прав і обов`язків ОСОБА_2 . Клопотань про його залучення співвідповідачем позивач не заявив. Неналежність відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову;

- за відсутності нежитлового приміщення у визначеному договором розмірі та за відсутності доведення того, що таке приміщення можна відновити, позивач як сторона договору не зможе реально отримати очікуване та реалізувати право власності на нежитлове приміщення;

- порушені права позивача, який сплатив обумовлену договором вартість майнових прав і не отримав цих прав у власність, як він очікував, укладаючи договір.

6. 6 травня 2024 року адвокат в інтересах позивача сформував в системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 15705/0/220-24 від 7 травня 2024 року), в якій просить скасувати вказані судові рішення й ухвалити нове - про задоволення первісного та відмову у задоволенні зустрічного позовів. Обґрунтував так:

- суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц (провадження № 14-31цс20), від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15-ц (провадження № 14-39цс19), від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13-ц (провадження № 14-606цс18), Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 січня 2022 року у справі № 344/9967/17 (провадження № 61-21533св19), про те, що ефективним способом захисту майнових прав на об`єкт інвестування у разі невиконання забудовником його зобов`язань за відсутності введення будинку в експлуатацію, ураховуючи повну та вчасну сплати пайових внесків учасником будівництва, є визнання за учасником будівництва (пайовиком) майнових прав на об`єкт інвестування; належним відповідачем є забудовник, а обставинами, які слід доводити у справі за позовом про визнання майнових прав на об`єкт інвестування, є: невиконання забудовником обов`язку або відсутність факту введення будинку в експлуатацію, а також виконання особою, яка вважає її майнові права порушеними (учасником будівництва, пайовиком), повної та вчасної сплати пайових внесків;

- висновки судів попередніх інстанцій про те, що права позивача не можна захистити в обраний ним спосіб, є помилковими, бо об`єкт нерухомості існує в натурі, його можна повернути, але спершу слід у судовому порядку визнати за позивачем його майнові права;

- з урахуванням висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21) нікчемним правочином є договір купівлі-продажу майнових прав від 5 липня 2021 року № 7/Н, який відповідач уклав із ОСОБА_2 на нежитлове приміщення загальною площею 113,9 кв. м, адже станом на 8 липня 2021 року - день державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на це приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , секція 3В, приміщення 4-1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) - договір купівлі-продажу майнових прав, який уклав позивач із відповідачем, був чинним;

- висновок судів попередніх інстанцій суперечить обставинам справи; суди неправильно застосували норми права на підставі висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17 (провадження № 14-8цс21), від 4 червня 2019 року у справі № 916/3456/17 (провадження № 12-304гс18), від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28цс20), про те, що оскільки правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним, то, встановивши, що оскаржені позивачем правочини спрямовані на незаконне заволодіння належним позивачу об`єктом інвестування, суди мали виснувати про нікчемний характер цих правочинів;

- суди першої й апеляційної інстанцій неправильно застосували норми права на підставі висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2021 року у справі № 686/19271/19 (провадження № 61-9459св20) про таке: суди повинні встановити не лише істотне порушення договору, але й наявність завданої цим порушенням шкоди (реальних збитків та/або упущеної вигоди), її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване від укладення договору, а також, те, чи дійсно істотною є різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що вона справді змогла отримати; істотним є таке порушення договору однією зі сторін, яке зумовлює для другої неможливість досягнення нею цілей договору; вирішальне значення для застосування положення частини другої статті 651 Цивільного кодексу України має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору потерпіла сторона;

- суди безпідставно, порушуючи вимоги закону, захистили відповідача, який уклав нікчемні правочини й отримав подвійну оплату за продаж однієї і тієї ж речі декілька разів;

- згідно з пунктом 4.3 договору купівлі-продажу майнових прав саме на відповідача як продавця, а не на позивача як покупця покладений обов`язок протягом 5 днів з моменту введення об`єкта в експлуатацію запросити покупця на підписання акта та зазначити місце, дату і час для підписання. Відповідач не довів належними доказами повідомлення позивача про строк та місце підписання акта приймання-передачі.

7. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)).

8. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана у передбачений законом строк (повне судове рішення складене 8 квітня 2024 року) і з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підстави для касаційного оскарження.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 8 грудня 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 1 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Вега-Груп» про визнання майнових прав за договором купівлі-продажу майнових прав та за зустрічним позовом Приватного підприємства «Вега-Груп» до ОСОБА_1 про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав.

2. Витребувати із Центрального районного суду міста Миколаєва цивільну справу № 490/577/21.

3. Роз`яснити Приватному підприємству «Вега-Груп» право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
В. І. Крат