печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Ільєвої Т.Г.,

при секретарі судових засідань - Ємець Д.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві заяву заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Тетяни Ігорівни про заміну способу та порядку виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення по справі №757/16014/22-ц за позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

07.03.2024 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Тетяни Ігорівни про заміну способу та порядку виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення по справі №757/16014/22-ц за позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про зобов`язання вчинити дії.

Мотивуючи подану заяву заявник вказує, що Апаратом Верховної Ради України листом від 20.02.2024 за № 30/10-2024/39033 повідомлено відділ, що відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, виконуються органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, що і послугувало підставою для звернення до суду з даною заявою.

Заява (подання) розглядається судом в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, при цьому їх неявка не є перешкодою для вирішення питання.

19.03.2024 до суду надійшла заява ДКСУ.

20.03.2024 до суду надійшли заперечення Державної казначейської служби України.

25.03.2024 до суду надійшли пояснення Апарату Верховної Ради України, згідно яких представник просив задовольнити заяву виконавця.

03.06.2024 до суду надійшла заява представника Апарату Верховної Ради України про проведення судового засідання без фіксації технічними засобами.

Інші учасники розгляду у судове засідання не з`явилися, про час, дату і місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами частини 1 статті 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

За викладених обставин та відповідних тому норм процесуального законодавства суд приходить до висновку про розгляд заяви у відсутність нез`явившихся осіб.

Згідно з ч.1ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч.3 ст.435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з ч.1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленост.16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду - це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставіст.16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

З наведених норм вбачається, що суд може змінити спосіб виконання рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин та тільки у випадку відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у статті 16 ЦК України способів захисту цивільних прав, а зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 28.02.2023 зобов`язано Апарат Верховної Ради України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за 4,5 календарних днів невикористаної щорічної відпустки, обчислену відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 № 100.

На виконанні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 757/16014/2-ц від 15.01.2024,виданого Печерським районним судом м. Києва про зобов`язання Апарат Верховної Ради України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за 4,5 календарних днів невикористаної щорічної відпустки, обчислену відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 № 100.

Відповідно до статей 3, 4, 24, 27 Закону України «Про виконавче провадження» 26.01.2024 державним виконавцем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження.

Апаратом Верховної Ради України листом від 20.02.2024 за № 30/10-2024/39033 повідомлено відділ, що відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів , державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, виконуються органам , що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», Кабінет Міністрів України затверджує положення про міністерства, інші центральні органи виконавчої влади. Казначейство діє відповідно до повноважень та компетенції, визначених, зокрема, Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215 (далі - Положення № 215).

Казначейство у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також дорученнями Кабінету Міністрів України і Міністра фінансів (пункт 2 Положення № 215).

Згідно з пунктом 4 Положення № 215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку, зокрема, здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.

Стаття 129 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - Закон про гарантії) встановлює гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону про гарантії виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (далі - Бюджетна програма КПКВК 3504040).

Виконання рішення суду про стягнення коштів за час роботи стягувача на посаді помічника-консультанта народного депутата України, у тому числі при звільненні з такої посади, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для виконання рішень суду, що гарантовані державою, відповідальним виконавцем якої він є.

Затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок № 845), визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення (пункт 1 Порядку № 845).

Зокрема, розділ Порядку № 845 «Безспірне списання коштів з рахунків боржника» визначає алгоритм виконання рішень про стягнення коштів з боржників.

Крім того, норми Порядку № 845 передбачають повноваження органів Казначейства щодо виконання виконавчих документів, а також підстави повернення виконавчих документів стягувачам.

Згідно з абзацом третім пункту 2 Порядку № 845, боржниками є визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.

Пункт 24 Порядку № 845 визначає, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку (пункт 25 Порядку № 845).

Отже, у разі надходження виконавчих документів про стягнення коштів з боржників, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, останні мають визначену законодавством України можливість вжити заходів щодо безспірного списання коштів з рахунків боржників.

Разом із тим, стаття 3 Закону про гарантії передбачає, що у разі відсутності у державного органу відповідних призначень, виконання рішень суду здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Так, з рішення суду від 28.02.2023 у справі № 757/16014/22-ц вбачається, що суд захистив порушене право позивача, визнавши, що Апарат Верховної Ради України безпідставно не виплатив позивачеві при звільненні грошову компенсацію за невикористані дні відпустки та зобов`язав Апарат Верховної Ради України нарахувати та виплатити позивачеві відповідну компенсацію.

Отже, рішення суду від 28.02.2023 у справі № 757/16014/22-ц не стосується стягнення коштів, а має зобов`язальний характер щодо нарахування та виплати коштів, тобто покладає певні обов`язки саме на Боржника - Апарат Верховної Ради України та потребує вчинення ним відповідних дій.

За вказаних підстав, посилання заявника на приписи Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845), не підтверджує повну неможливість вчинення саме боржником - Апаратом Верховної Ради України відповідних дій для виконання судового рішення у справі № 757/16014/22-ц.

Зокрема, боржник в листі від 13.02.2024 № 30/10-2024/39033, не надає жодних доказів того, що Апарат Верховної Ради України не має об`єктивної можливості виплатити особі, з якою він перебував у трудових відносинах, компенсацію за судовим рішенням.

Таким чином, оскільки у справі № 757/16014/22-ц встановлено, що способом відновлення порушеного права позивача обрано зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а стягнення конкретних сум невиплаченої йому компенсації не було предметом позовних вимог та способом відновлення порушених прав, то Казначейство вважає, що підстави для зміни способу та порядку виконання рішення суду у цій справі відсутні, адже запропонований заявником спосіб виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення у справі № 757/16014/22-ц.

Тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви , що є усі підстави для задоволення заяви про зміну способу виконання судового рішення про заміну способу та порядку виконання виконавчого листа.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 435 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви заступника начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Тетяни Ігорівни про заміну способу та порядку виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення по справі №757/16014/22-ц за позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про зобов`язання вчинити дії.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Тетяна ІЛЬЄВА