Справа № 510/883/23
Провадження № 2/510/765/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.24 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі позовні вимоги визнали, відзиву на позов не надали, просили розглянути справу у їх відсутності.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Вальченко В.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просила розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія довідки №19 ФОП ОСОБА_4 від 04.05.2023р. про наявність нерухомості та проведення інвентаризації по ній; копія ордеру №15 від 16.03.1981р., оформленого на ім`я ОСОБА_5 ; копія запиту від 01.05.2023р. завідувачки Ренійської районної держнотконтори; копія звіту експерта від 18.05.2023р. про проведення незалежної оцінки вартості 1/7 частки квартири; копія витягу від 09.07.2015р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру; копія постанови нотаріуса від 11.05.2023р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії; копія технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_3 ; копія паспорту громадянина України, оформленого на ім`я ОСОБА_5 (вже нині недійсного); копія свідоцтва про одруження ОСОБА_5 із ОСОБА_6 ; копія свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 31.03.2015р. (на сім співвласників); копія свідоцтва про народження відповідачів; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія рішення Ренійської міськради від 25.11.2022р. про перейменування вулиць та провулків на території Ренійської міської територіальної громади; відповідь завідувачки Ренійської райдержнотконтори від 10.05.2024р.; копії заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 07.08.2020р. про відмову від спадщини після смерті батька ОСОБА_5 ; копія довідки Виконавчого комітету Ренійської міськради від 14.04.2020р. про склад сім`ї ОСОБА_5 на день його смерті; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07.08.2020р. (свідоцтво про право на спадщину не видавалось); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07.08.2020р. (заповіти/спадкові договори не укладались); копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.08.2020р. (дата заведення спадкової справи 07.08.2020р.); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07.05.2024р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі є вдовою ОСОБА_5 , відповідачі являються його дітьми.

За життя ОСОБА_5 належало наступне майно:

1/7 частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 31.03.2015р., оформленого на ім`я ОСОБА_5 та ще 6 співвласників, у т.ч. і відповідачів.

За життя ОСОБА_5 належним йому майном на випадок своєї смерті не розпорядився, заповіту не залишив, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. На день смерті ОСОБА_5 разом із ним мешкали його дружина ОСОБА_1 та діти відповідачі у справі.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини позивачка не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Відповідачі 07.08.2020р. звернулись до нотаріуса із заявами про відмову від спадщини після смерті батька ОСОБА_5 . Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 07.08.2020р. була заведена спадкова справа (дата заведення - 07.08.2020р.).

В даний час, при зверненні позивачки із питанням щодо оформлення права на спадкову 1/7 частину квартири, що належала ОСОБА_5 , їй було роз`яснено, що оформити спадщину неможливо у зв`язку із тим, що у прізвищах померлого нині чоловіка ОСОБА_1 та її прізвищі містяться різночитання, через які неможливо встановити подружні відносини між ними, крім того, такі різночитання встановлені і зі свідоцтвом про право власності на житло.

У зв`язку із встановленими невідповідностями у документах і неможливості через це оформити прийняття спадщини, позивачці було рекомендовано звернутися із позовом до суду.

Відповідачі у справі на спадщину не претендують, не заперечують, щоб спадщину оформила позивачка.

Отже, у нинішній час, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка, їй в цьому було відмовлено з причин виявлення невідповідності записів у прізвищі спадкодавця та спадкоємиці, про що 11.05.2023р. нотаріусом була винесена відповідна постанова.

Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючих документів у т.ч. і при видачі свідоцтва про право на спадщину.

На копіях (фотокопіях) зазначених документів проставляється відповідна відмітка про перехід права власності до набувача чи спадкоємця.

Отже, після смерті чоловіка це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на відповідну частину квартири, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивачка після смерті ОСОБА_5 прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачі на неї не претендують.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

І. Щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу - свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 31.03.2015р., оформленого у т.ч. на ім`я ОСОБА_5 , ОСОБА_5 (нині померлому), суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються із прізвищем, ім`ям, по батькові , місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Згідно ч.2 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Про те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 були у зареєстрованому шлюбі, мешкали як чоловік та дружина до смерті ОСОБА_5 , свідчать: копія свідоцтва про одруження даних осіб (їх особисті дані (дата народження, ім`я та по батькові) у свідоцтві повністю збігаються із виданими у подальшому житті документами; свідоцтвами про народження дітей (відповідачів), де вони вказані їхніми батьками). Отже, позивачка є спадкоємицею першої черги за законом за ст. 1261ЦК України.

Про те, що ОСОБА_5 належить свідоцтво № НОМЕР_1 про право власності на житло від 31.03.2015р., оформлене у т.ч. на ім`я ОСОБА_5 , свідчать наступні обставини і документи: ОСОБА_5 перебував із ОСОБА_1 у подружніх стосунках та мав спільних із нею дітей (відповідачів) всі вони у т.ч. є співвласниками спірної квартири; різночитання у прізвищі нині померлого виникло після оформлення йому у 2002р. паспорту громадянина України, на підставі якого потім було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_5 .

Також суд зазначає, що факт, який просить встановити позивачка, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав у ОСОБА_1 . Чинним законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, він не пов`язаний з вирішенням спору про право та встановлення його іншим шляхом неможливе.

Таким чином, факт належності ОСОБА_5 правовстановлюючого документу, оформленого на ім`я ОСОБА_5 , суд вважає встановленим, різночитання у прізвищах виникли внаслідок допущення технічної помилки під час оформлення документів.

ІІ. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах, суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємицею першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка не звернулась до нотаріальної контори із відповідною заявою, проте прийняла спадщину фактично, оскільки постійно мешкала на день смерті спадкодавця разом із ним та не відмовилась від спадщини.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину фактично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у її діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих документів на квартиру, розпорядження щодо її цільового використання (в межах відповідної спадкової частки)).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на 1/7 частку квартири з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачкою та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 273, 293-294, 315-316, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1235, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

І. Встановити фактналежності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло від 31.03.2015р. (щодо права спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 ), оформленого на ім`я ОСОБА_5 .

ІІ. Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

1/7 частку квартири АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_5 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 (рахувалася зареєстрованою на ім`я ОСОБА_5 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Вячеслав ДУДНИК