ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
09 грудня 2024 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В.,
суддів: Максюти Ж.І., Халаджи О.В.,
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа - Державна Казначейська служба України, про стягнення коштів - визнано неподаною та повернуто.
Із вказаним судовим рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, просив апеляційний суд скасувати ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2024 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2024 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.
26 вересня 2024 року до Дніпровського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат зі сплати судового збору.
Від інших учасників справи заперечення в письмовому вигляді на подану заяву про розподіл судових витрат зі сплати судового збору до апеляційного суду не надійшли.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи заяви, апеляційний суд вважає, що заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат зі сплати судового збору підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частина 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пп. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції має бути зазначено розподіл судових витрат, понесених в зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.
З матеріалів справи вбачається, 21 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , звернувся до Дніпровського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2024 року (а.с. 28-29).
Відповідно до положень до частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Враховуючи, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задоволена постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 травня 2024 року, за подання апеляційної скарги ним сплачено судовий збір в розмірі 605,00 грн, тому з відповідача держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги.
Керуючись статтями 270, 382, 452 ЦПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору задовольнити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 605,00 (шістсот п`ять гривень) грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: