МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2024 р. Справа №370/922/23

Макарівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Косенко А.В.,

із секретарем судового засідання Некращук Я.А.,

за участю

представник позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Макарів Київської області справу за позовом

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в особі представника адвоката Живаги Олександра Васильовича до Макарівської селищної ради, про визнання додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, як пропущеного з поважної причини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , (далі - позивачі), в особі представника адвоката Живаги О.В., звернувся до суду із позовом до Макарівської селищної ради (далі - відповідач), в якому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати, ОСОБА_5 , 1936 р.н. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку з кадастровим номером :02:013:0016 площею 3,056 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована у с. Людвинівка.

Згідно заповіту ОСОБА_5 , що посвідчений секретарем Людвинівської сільської ради 02 серпня 2017 року та зареєстрований у реєстрі за № 21, мати заповіла все своє майно позивачам по справі у рівних частинах кожному, таким чином спадкування відбувається за заповітом. При цьому Позивачі по справі являються єдиними спадкоємцями першої черги щодо майна померлої ОСОБА_5 , оскільки являються дітьми померлої.

Позивачі вказують, що причиною пропуску ними строку на прийняття спадщини стало зокрема повномасштабне вторгнення 24.02.2022 року російських військ на територію Україну та початок військових дій. Частина Київської області перебувала під окупацією. Так, позивачі вимушені були виїхати спочатку на захід України, а в подальшому за кордон до Польщі. Повернувшись до України, позивачка одразу звернулась до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, проте їй було у цьому відмовлено у зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи наведене, позивачка вважає, що вона з поважних причин не мала можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори із відповідною заявою, у зв`язку із вимушеним виїздом (через війну) за кордон, та посилаючись на ст. ст. 1269, 1272 ЦК України просила суд визначити їй додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті матері, як пропущеного з поважної причини.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 24.04.2023 року позовну заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.06.2023 року, яке було відкладено на 14.07.2023 року, 23.10.2023 року. Вказаною ухвалою також встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

13.06.2023 року у строк та у порядку, встановленому судом, відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачами не надано доказів існування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема не надано доказів перетинання позивачкою кордону України, також мали можливість направити нотаріусу за місцем відкриття спадщини електронне повідомлення (аналог телеграми), в якому вказати про прийняття спадщини.

Своїм правом на подання відповіді на відзив позивачка не скористалась.

Ухвалою суду від 22.12.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.02.2024 року.

12.02.2024 в судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвокат Живага О.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав наведених в ній.

12.02.2024 року в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не підтримала, та просила в задоволенні відмовити з підстав наведених у відзиві.

Заслухавши сторін у справі, дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати, ОСОБА_5 , 1936 р.н., що підтверджується копіями наступних документів, які містяться в матеріалах справи: свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.11.2021 року (а.с.9), свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 від 09.10.1948 року (а.с.07), свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 від 23.07.1970 року (а.с.08) а також свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 від 08.06.1974 року (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку з кадастровим номером :02:013:0016 площею 3,056 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована у с. Людвинівка, що підтверджується свідоцтвом про прийняття спадщину за законом від 27.01.2018 року серії НМХ 647060 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №111939255 від 27.01.2018 року (а.с.11-12).

Як вбачається з довідки №198 від 03.08.2022 року Макарівської селищної ради, ОСОБА_5 , 1936 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; за вказаною адресою разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. (а.с.13).

Тож, позивачі належить до спадкоємців першої черги за заповітом після смерті матері ОСОБА_5

11.04.2023 року позивачі звернулась до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, проте їм було у цьому відмовлено у зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується листом приватного нотаріуса Бучанського нотаріального округу Київської області Дурицьким А.П. від 14.04.2023 року (а.с.14).

В обґрунтування своїх вимог позивачі вказує, що причиною пропуску ним строку на прийняття спадщини після смерті матері стало зокрема повномасштабне вторгнення 24.02.2022 року російських військ на територію Україну та початок військових дій, а відтак позивачка вимушена була виїхати спочатку на захід України, що є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини.

Так, 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14.03.2022 року №133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18.05.2022 року № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25.2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Повномасштабне російське вторгнення на територію України, введення воєнного стану, стало також причиною вимушеного зупинення діяльності багатьох установ та організацій.

Як встановлено судом, спадщина після смерті ОСОБА_5 , відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже строк для прийняття спадщини після її смерті спливав 30.04.2022 року, який позивачі пропустили, зокрема по причині вторгнення 24.02.2022 року російської армії в Україну. Вказана обставина є загальновідомою та не потребує доведення. У зв`язку з наведеним позивачі змушені були покинути місце свого проживання та евакуйовуватись по поверненню позивачі одразу звернулась до нотаріуса (а.с.14).

Вирішуючи вимоги за даним позовом, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Спадкування - особливий правовий інститут. Можливість стати спадкоємцем не залежить від соціального статусу особи, її дієздатності, громадянства тощо. Водночас, законодавство встановлює певні умови, дотримання яких є обов`язковим для оформлення прав на спадкове майно. Однією із таких умов є дотримання спадкоємцем строку на прийняття спадщини.

Цивільний кодекс (ЦК) України встановлює для прийняття спадщини строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини (смерті спадкодавця). Протягом 6 місяців спадкоємець повинен подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо протягом вказаного строку заяву про прийняття спадщини не подано, спадкоємець вважається таким, що не прийняв спадщину.

Разом із тим, пропуск строку для прийняття спадщини не є безумовною підставою, що позбавляє спадкоємців права на спадок. Закон передбачає механізм захисту прав спадкоємців і дозволяє подати заяву про прийняття спадщини поза межами 6-місячного строку.

Спадкоємцеві, який пропустив строк для прийняття спадщини, може бути встановлений додатковий строк: за письмовою згодою інших спадкоємців, які прийняли спадщину; за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Чинне законодавство України не містить визначення поняття «поважні причини» та не встановлює переліку таких причин. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Так наприклад, у постанові від 26.06.2019 року у справі №565/1145/14 ВС зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Враховуючи наведене, суд вважає, що обставини на які посилалась позивачі, в обґрунтування своїх вимог, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справу: початок воєнних дій, окупація, вимушена евакуація, у своїй сукупності є поважними причинами пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини.

Слід зазначити, що встановлені судом обставини, повністю спростовують доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву.

Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачі належать до спадкоємців першої черги за заповітом після смерті матері, пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини.

Оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову, судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивача.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в особі представника адвоката Живаги Олександра Васильовича до Макарівської селищної ради, про визнання додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, як пропущеного з поважної причини задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 додатковий строк терміном один місяць, з моменту набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Макарівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 22.02.2024 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 ;

Макарівська селищна рада адреса: 08001, вул. Д. Ростовського, 30, смт Макарів, Бучанського району Київської області.

Суддя А.В. Косенко