Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.12.2024 с-ще Тиврів 145/1957/24
2/145/1257/2024
Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Ратушняка І. О. ,
при секретарі Крикливій М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що між нею та відповідачем 07.12.2019 було укладено шлюб.
В шлюбі у них народилися донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею.
Сімейнежиття у них не склалося, відносини поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного їх припинення. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Під час спільного проживання постійно між ними виникали сварки, що призвело до погіршення сімейних стосунків.
На даний момент між ними склалися неприязні стосунки, спільного господарства не ведуть, не проживають разом з травня 2024 року, тому подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає сенсу.
Спорів щодо поділу майна немає.
Просить розірвати шлюб, залишити їй прізвище ОСОБА_4 .
В судове засідання сторони не з`явилися.
Позивачка ОСОБА_1 подала заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач ОСОБА_2 подав заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутності, позов визнає.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задоволити з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Судом встановлено, що 07 грудня 2019 року зареєстровано шлюб між сторонами (а.с.3).
Сторони мають малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4), яка проживає і проживатиме після розірвання шлюбу з позивачкою.
Шлюб фактично розпався. Сторони шлюбних відносин не підтримують, з травня 2024 року проживають окремо, втратили взаємні почуття, примирення неможливе.
Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб.
Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам.
Керуючись ст.ст.4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.110, 112 СК України, суд
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 07 грудня 2019 року Святошинським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1445.
Позивачці залишити прізвище "ОСОБА_4 ".
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 10 грудня 2024 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подана протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Ратушняк І. О.