Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2340/22

Номер провадження 2/348/47/24

27 травня 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Солодовнікова Р.С.,

при секретарі судового засідання Нагорняк Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування - Служба в справах дітей Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області, Служба в справах дітей Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини,

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката: Кислого А.М.,

відповідача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката : Іванової Г.С.,

представника третьої особи : ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування - Служба в справах дітей Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області, Служба в справах дітей Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 23 жовтня 2019 року позивач ОСОБА_1 уклав шлюб з відповідачкою ОСОБА_2 , який рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2022 року розірвано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в сторін народився син ОСОБА_4 .

Сторони у справі не мають спільного бачення щодо виховання дитини та її майбутнього, питання щодо місця проживання дитини між позивачем та відповідачкою не вирішено, з цього питання не надається можливим знайти спільне рішення добровільно.

В лютому 2022 року без згоди позивача відповідачка разом з дитиною виїхала в Івано-Франківську область, а у вересні відповідачка повернулася додому без наміру продовжувати спільне сімейне життя. Син ОСОБА_4 з лютого по вересень 2022 року знаходився з матерю та виховувався з нею.

Після повернення додому дитина втратила ті навички, які мала до виїзду, а саме: перестав говорити, ухиляється від обіймів, лякається раптового звернення до нього, ховається та вихвачує їжу, перестав їсти за столом. Дитина трьох років не має навичок спілкування, не говорить навіть необхідних для його віку слів, ховається від рідних, не ходить самостійно в туалет. Дитина належним чином не доглянута, своєчасно не отримує харчування. Відповідачка щоденно вживає алкогольні напої, постійно палить у присутності дитини.

На початку жовтня відповідачка разом з дитиною раптово знову виїхала до міста Надвірна, Івано-Франківської області, де зареєструвалася як внутрішно-переміщена особа, син ОСОБА_4 також зареєстрований там як переселенець. Відповідачка не працює, не має інших доходів, не має власного житла та місця постійного проживання.

Позивач працює на підприємстві вугільної промисловості, забезпечував родину і дитину, має постійний дохід, має у власності квартиру, в якої також зареєстрований син ОСОБА_4 , квартира оснащена всім необхідним для дитини. Позивач не має шкідливих звичок, не вживає алкогольні напої, веде здоровий спосіб життя, позитивно характеризується як за місцем роботи, так і за місцем проживання. має можливість забезпечити дитину доглядом, вихованням, навчанням та лікуванням у разі необхідності.

Враховуючи перш за все інтереси малолітньої дитини сина ОСОБА_4 , а також ті обставини, що батько дитини з турботою ставиться до своєї дитини, належним чином виконує свої батьківські обов`язки, працює та має достатній заробіток для її утримання, забезпечений житлом та умовами для проживання і виховання дитини, для якнайкращого забезпечення інтересів дитини місце проживання дитини слід вирішити з батьком.

Короткий зміст відзиву.

23.01.2023 року від відповідача поступив відзив, в якому вона позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до неї не підлягають задоволенню з наступних обстави. Відповідач заперечує обставини, на які посилається позивач, а саме те, що вона разом із дитиною виїхала до місця свого теперішнього мешкання, як внутрішньо - переміщення особа не в лютому місяці, а в квітні, та одразу стала на облік, з отримуванням передбаченою законом допомоги. Після повернення та на теперішній час син ОСОБА_4 має проблеми в розвитку, але не ті, які зазначає ОСОБА_1 . Її син ОСОБА_4 дуже комунікабельна дитина, контактує з дорослими та дітьми свого віку. Медичні данні на сина ОСОБА_4 нею надано безпосередньо до суду у вигляді клопотання про доручення до матеріалів справи. Заперечує систематичне вживання нею алкогольних напоїв, вона не стоїть на обліку ні в наркологічному диспансері, ні у лікаря психіатра. Що стосується відео, які ОСОБА_1 фрагментами склав та залучив до матеріалів справи, то вони жодним чином не мають того ствердження, на які він посилається у позовній заяві до неї. Також немає жодних підтверджень з приводу заявлених претензій. В позовній заяві зазначено, що вона не працює, але це також не відповідає фактичним обставинам, оскільки довідку з місця роботи нею долучено до позову.

Вважає, що фінансове становище навпаки у неї краще ніж у позивача ОСОБА_1 ,про що надала довідки з фінансових установ та інші фінансові документи. На сина ОСОБА_4 позивач ОСОБА_2 покладено депозит, про що також надано підтвердження.

Відповідач зазначила, що вона проживає в квартирі в м.Надвірна, де уклала договір оренди житла. Умови проживання задовільні для мешкання та виховання дитини, оскільки Служба у справах дітей виходила на квартиру та її обстежила, дала відповідні висновки.

Що стосується відсутності постійного місця проживання у неї, то відповідач звернула увагу, що в Україні триває війна, через що вона і залишила постійне місце проживання у Донецькій області, де ведуться бойові дії, не за власним бажання і не з того, що хотіла втекти від чоловіка. Близько восьми мільйонів людей, більшість з яких жінки і діти вимушені були в Україні залишити свої домівки, через загрози своєму життю, близьких та рідних.

З характеризуючи даних з місця роботи, навчання вона позитивно характеризується, де також є посилання на неї як на гідну матір.

Зазначила, що позивач ОСОБА_1 працює шахтарем, ходить позмінно, тому він не буде мати можливість постійно виконувати батьківські обов`язки, а буде покладати їх на батьків, які мешкають за тридцять кілометрів від м.Павлоград, в іншому районі та пенсійного віку.

Звернення до суду про визначення місцем проживання дитини з позивачем, на її думку більш потрібне батькам позивача, та для того, щоб бути в подальшому звільненим від сплати аліментів ОСОБА_1 за позовом, який знаходиться на розгляду у Надвірнянському районному суді Івано-Франківської області.

Враховуючи вищевикладене просила відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 про визначення місяця проживання дитини в повному обсязі.

Короткий зміст відповіді на відзив.

31.01.2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому з доводами, що викладені в відзиві позивач не погоджується, так як ніяких даних, які б спростовували доводи позовної заяви, відповідачкою не надано. Тому позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Позивачем долучені відеозаписи, на підтвердження факту зловживання алкогольними напоями.

Стислий виклад позиції сторін:

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, з підстав зазначених в позовній заяві.

Позивач пояснив, що між сторонами була домовленість про проживання дитини почергово з кожним із батьків по 6 місяців, однак відповідач викрала дитину і почала проживати в м.Надвірна.

Позивач має всі умови для проживання дитини в м.Павлоград за зареєстрованим місцем проживання. Житло перебуває у його власності, для дитини є окрема кімната. Відповідач офіційно працевлаштований, працює підземним гірничим майстром, має стабільний дохід приблизно 40 000 грн на місяць.

На запитання учасників процесу позивач відповів, що в ході розгляду справи в суді дитину бачив тільки один раз під час проходження експертних досліджень у м.Львові. Це пов`язано із зайнятістю на роботі, де має нічні зміни, та поведінкою відповідача, яка не надавала дитину. При визначення місця проживання дитини разом із ним, він планує залучати діда і бабу, а за необхідності няню для сина. Дитина любить папу. На день народження він надсилав йому подарунок. Служба у Справах дітей за його зверненням встановила графік побачень із дитиною: друга і четверта неділя, однак через велику відстань до місця проживання дитини і зайнятість на роботі із дитиною не бачився. Мати дитини обмежує спілкування із дитиною через телефонний зв`язок. Підтвердив, що аліменти на дитину не сплачує, розгляд справи про стягнення аліментів в суді зупинений.

Представник позивача - адвокат Кислий А.М. зауважив, що необхідно відійти від гендерних стереотипів. За практикою Європейського Суду з прав людини треба виходити із рівності прав батьків і забезпечення найкращих інтересів дитини. На його переконання дитині краще із батьком, оскільки він працює, має стабільний дохід, у його власності перебуває квартира. У позивача відсутні погані звички і він має усі умови для виховання дитини. Що стосується відповідача, то вона виїхала з постійного місця проживання без згоди батька, залишає дітей, не має постійних доходів, не має житла, зловживає алкогольними напоями, на день ухвалення рішення змінила місце проживання.

Вважає висновок органу опіки і піклування місце проживання дитини із матір`ю складеним за межами позовних вимог, оскільки орган опіки та піклування надав висновок про доцільність проживання дитини із матір`ю, однак за позовними вимогами ОСОБА_2 просить визначити місця проживання разом із батьком, тому його треба оцінювати критично.

Просили позов задоволити, та визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Також стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати по справі.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали.

Відповідач зазначила, що має дитину ОСОБА_6 ,ІНФОРМАЦІЯ_7. і спільну дитину із позивачем - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1. Після повномасштабного вторгнення Росії, вона 13.04.2022 року разом із дітьми переїхала в м.Надвірна. Потім повернулась в м.Павлоград. Із позивачем була домовленість про проживання дитини почергово з кожним із батьків по 6 місяців, однак у подальшому вона дізналась, що позивач без попередження звернувся до Павлоградського суду із позовом про визначення місця проживання дитини, а тому вона зібрала речі і знову поїхала до м.Надвірна Івано-Франківської області, оскільки боялась, що позивач забере у неї дитину.

Вказала на те, що позивач телефонує їй, однак дитиною не цікавиться, дитину не забезпечує, не знає про її стан здоров`я. Дитина має незадовільний стан здоров`я: деформовані м`язи стопи, проблеми із кишківником, 3-4 рази на рік з дитиною вона проходить лікування і реабілітацію.

Відповідач навчалась у медичному коледжі, зараз працює медичною сестрою, має стабільний дохід, отримує соціальну допомогу як внутрішньо переміщена особа, також їй фінансово допомагають родичі. Вона оформила депозит на дитину, що підтверджується банківськими виписками. Має добрі характеристики, забезпечена житлом і має роботу.

Відповідач зазначила, що батько дитини не сплачує аліменти, не допомагає в лікуванні дитини, періодично висилає посилки раз на 3-4 місяці, зокрема речі, іграшки, а також солодощі у великій кількості, що неможна їсти дитині або кавун, який вона із труднощами несла додому.

Представник відповідача зазначила, що відповідач переїхала з м.Павлоград Дніпропетровська область до м.Надвірна Івано-Франківська область в більш безпечне місце для дитини. Мати дитини - медична сестра, яка забезпечує лікування дитини. В сім`ї є ще старший син. Батько не забезпечує дитину, не цікавиться її потребами та життям, а тільки конфліктує з матір`ю дитини. В Надвірнянському суді перебуває справа про стягнення аліментів за позовом ОСОБА_2 , однак розгляд справи зупинений за клопотанням батька до розгляду цивільної справи про визначення місця проживання дитини.

Дитина тривалий час близько 2 років живе із матір`ю в м.Надвірна, має укладений образ життя, ходить в садочок, має друзів. Місто Надвірне більш безпечне, дитина не чує повітряних тривог і вибухів. Для дитини це більш стале середовище. У випадку задоволення позову дитина розлучиться із старшим братом, з яким має зв`язок, що може бути психотравмуючою подією для нього, а мати матиме труднощі із спілкуванням із сином за місцем проживання батька, який він проживає із іншою жінкою. Дитина потребує лікування і реабілітації, що забезпечується відповідачем.

Просили відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 про визначення місяця проживання дитини в повному обсязі. Стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати по справі.

Представник третьої особи органу опіки та піклування - Служба в справах дітей Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області, заперечує проти задоволення позову.

Представник пояснив, що мати дитини позитивно характеризується, має усі належні умови для виховання і утримання дитини. Під час обстежень місця проживання відповідача встановлено, що продукти харчування в наявності, в житлі прибрано, алкоголь відсутній. Щодо дитини фізичне і моральне насильство не вчиняється. Дитина вчасно лікується. Батько участі у матеріальному забезпеченні дитини не приймає, під час лікування дитини не допомагав. Мати дитини на обліку у психіатричному і наркологічному кабінетах не перебуває та під час відвідувань в стані алкогольного сп`яніння не перебувала, до кримінальної і адміністративної відповідальності не притягувалась. Житло орендує.

Також представник третьої особи зазначила, що в січні 2024 року позивач звернувся із заявою про участь батька у вихованні дитини. Рішенням органу опіки та піклування позивачу встановлені часи побачень: другі і четверті субота, неділя кожного місяця в присутності матері в м.Надвірна, а також один тиждень взимку і два тижні влітку на період відпустки в присутності матері.

Представник третьої особи - Служба в справах дітей Павлоградської міської ради Дніпропетровської області до суду не з`явився, подав заяву про розгляду справи без участі третьої особи ( т.1, а.с. 104).

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 12.01.2023 р. відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 03.02.2023 р. ухвалено розгляд справ проводи в режимі відеокоференції за участі сторін.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.03.2023 р. провадження по справі зупинено, призначено судово-психологічну експертизу, яку доручено проводити експертам Львівська філія судово-психіатричних експертиз.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.01.2024 р. провадження по справі поновлено, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.02.2024 р. відмовлено в призначені додаткової судово-психологічну експертизи.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 05.03.2024 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 23.04.2024 р.постановленою на місці задоволено клопотання представника позивача про надання часу для підготування клопотання про призначення додаткової експертизи.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 27.05.2024 р. постановленою на місці прийнята відмова представника позивача від клопотання про призначення додаткової судово - психологічної експертизи.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 проживали в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2022 року розірвано (т.1, а.с. 20,27).

В шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , що пітверджується копією свідоцтва про народження дитини (т.1, а.с. 25, 26).

Згідно довідки №5534 від 20.10.2022 року про реєстрацію та склад сім`ї встановлено, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований у квартирі за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ним зареєстрований неповнолітній син ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1, а.с. 13, 17 ).

З Виробничої характеристики і Витягу з наказу встановлено, що ОСОБА_1 працює у Виробничому структурному підрозділі Шахтоуправління ДНІПРОВСЬКЕ ПСП Шахта Дніпровська Приватного Акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на посаді майстра гірничий дільниці з 2006 року. Зарекомендував себе як працелюбний працівник, посадову інструкцію виконував в повному обсязі. У трудовому колективі підтримував добрі стосунки, за характером врівноважений, доброзичливий, спокійний. Порушень трудової і виробничої дисципліни не допускав. ОСОБА_1 є заброньованим з 06.09.2022 та йому надається відстрочка від призиву на військову службу. (т.1,а.с.8, 9)

З довідки про доходи від 19.10.2022 ОСОБА_1 з квітня 2022 до вересня 2022 року отримав 130732,28 гривень заробітної плати, що в середньому в місяць становить 21700 гривень (т.1,а.с.13).

З довідки КНП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» №452 від20.10.2022 року встановлено, що у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 психіатричні розлади відсутні (т.1, а.с. 14).

З витягу Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» встановлено, що відповідач ОСОБА_1 станом на 14.10.2022 року до кримінальної відповідальності не притягалася, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (т.1,а.с.10).

З копії договору купівлі-продажу квартири від 10.04.2013 року, який нотаріально посвідчений державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, внесено в реєстр за № 1-809 та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 10.04.2013 року, встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири в АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 19,31).

З копії договору купівлі-продажу квартири від 11.09.2019 року, який нотаріально посвідчений державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, внесено в реєстр за № 2-969 та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.09.2019 року, встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири в АДРЕСА_2 (т.1, а.с. 109-112).

З довідки служби в справах дітей Павлоградської міської ради від 23.11.2022 року за № 917, встановлено, що ОСОБА_1 звертався до служби з питанням про надання висновку щодо визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 з ним. Йому рекомендовано звернутися з вказаним питанням до служби в справах дітей та органу опіки та піклування за місцем проживання дитини. (т.1, а.с. 22).

З копії ухвали Павлоградського міськрайонного суду від 02.12.2022 року справа №185/8668/22, встановлено, що ОСОБА_1 звертався 17.10.2022 року в суд із позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 . Однак ним не було усунуто недоліки згідно ухвали суду та позовну заяву повернуто позивачеві. (т.1, а.с. 28).

Згідно характеристики на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3. голова правління ОСББ встановлено, що ОСОБА_1 характеризується позитивно. Зі слів сусідів - добрий, турботливий батько. Приймає активну участь у роботі ОСББ. Скарг зі сторони мешканців будинку не було (т.1, а.с. 29).

З акту про фактичне проживання осіб за адресою АДРЕСА_1 вих № 5 від 21.11.2022 року складеного правління ОСББ встановлено, що за вище зазначеною адресою фактично проживали з травня 2018 року по зазначений час однією сім`єю: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 та ОСОБА_6 проживали за адресою АДРЕСА_1 - без реєстрації. (т.1, а.с. 30).

З довідки департаменту освіти й науки Донецької ОДА від 22.02.2022 року №50 встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 навчалася, виховувалася та знаходилася на повному державному забезпеченні в Маріупольській загальноосвітній школі-інтернаті №1 для дітей-сиріт та дітей, які позбавлені батьківського піклування з 04.09.2007 року по 05.09.2011 року. З 17.05.2011 року ОСОБА_10 було офіційно оформлено реєстрацію за місцем проживання, а саме АДРЕСА_3 . Після закінчення 9 класу ОСОБА_10 була переведена до Мар`їнської загальноосвітньої школи-інтернату для продовження навчання. (т.1, а.с. 32-33).

Із заяви ОСОБА_1 до районного відділу поліції встановлено, що позивач звертався 28.10.2022 року до правоохоронних органів з приводу поведінки ОСОБА_1 : побиття дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1., вжиття нецензурної лайки, вживання спиртних напоїв, паління в квартирі, залишення сина без нагляду, що підтверджено відеодоказами та його письмові пояснення за вказаним зверненням. (т.1 а.с. 34-35).

Згідно довідок Управління соціального захисту населення Надвірнянської РДА №2609-500119582, №2609-, №2609-500115697 від 19.04.2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та її неповнолітні сини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстровані за адресою АДРЕСА_4 . (т.1, а.с. 52-54).

З наданих відповідачем документів встановлено наступне.

Дитина сторін має проблеми зі здоров`ям. Періодично лікується, потребує реабілітації.

Так, з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №11918/22 виданої КНП «ІФОДКЛ ІФ ОР» та медичних виписок встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в період з 01.12.2022 по 07.12.2022 року із діагнозом: Вроджена вада розвитку товстого кишківника -доліхоколон. Ацетонемічний стан. С-м Пайра. За анамнезом дитина росте і розвивається згідно віку. Рекомендовано продовжити амбулаторне лікування (т.1, а.с. 63).

З витягу амбулаторної картки лікаря ФРМ (реабілітолога) від 02.11.2022 встановлено діагноз: С-м пірамідної недостатності. Еквінуснаукладка стоп. Призначене лікування,масаж, ЛФК. Потребує повторної реабілітації (т.1, а.с. 64).

З довідки амбулаторії ЗПСМ №5 від 20.10.2022 року встановлено, що дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1., спостерігається у лікаря педіатра АЗПСМ №5. Діагноз: атопічний дерматит, стадія ремісії. Щеплення за віком, медогляд своєчасно проведений. Виконання материнських обов`язків матір`ю ОСОБА_2 сумлінне. Дитина чиста, доглянута. Мати достатньо приділяє увагу вихованню сина. В теперішній час дитина перебуває з батьком за сімейними обставинами (т.1, а.с. 75).

З витягу амбулаторної картки лікаря ФРМ (реабілітолога) від 27.02.2023 року встановлено діагноз: С-м пірамідної недостатності. Еквінусна укладка стоп. Стан із покращеннями. Призначене лікування, масаж, ЛФК. Потребує повторної реабілітації (т.1, а.с. 172 ).

Відповідач ОСОБА_2 має іншого малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який проживає разом із нею.

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 6 від 11 листопада 2022 року встановлено, що відомості про батька дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 внесено зі слів матері (т.1, а.с. 73).

Із довідки КЗ «ЦПМСД» №625 від 12.10.2022 року встановлено, що ОСОБА_6 , вік 8 років, проживає за адресою АДРЕСА_1 знаходиться на «Д» обліку з діагнозом F91.3 розлад поведінки. За станом здоров`я потребує індивідуального навчання вдома за програмою для дітей з розумовою відсталістю 2 клас, тривалість лікування терміном 2022-2023 роки (т.1, а.с. 16).

Із психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 , який проживає АДРЕСА_1 складеної 21.10.2022 року директором Палоградського міського ліцею Котенко Ю.Г., встановлено, що ОСОБА_6 навчався в 2 класі. До школи прийшов підготовлений. У вересні 1 класу навчався на інклюзивній формі за адаптованою програмою. Пізніше переведений на індивідуальну форму навчання вдома. З 12 квітня 2022 року мати з дітьми переїхала до м.Надвірна Івано-Франківської області. Для забезпечення індивідуальних потреб дитини відвідувала заняття з психологом та логопедом в інклюзивно-ресурсному центрі міста Надвірна. Мати приймала активну участь у житті та навчанні хлопчика, відвідувала батьківські збори. Постійно підтримувала зв`язок зі школою та класним керівником, дотримувалася рекомендацій фахівців. (т.1, а.с. 74).

Згідно із трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю від 11.11.2022 року відповідач ОСОБА_2 працює у ПП ОСОБА_12 та виконує роботу медичної сестри, з окладом відповідно до штатного розпису. (т.1, а.с.65).

Відповідно до характеристики на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5., складеної 14.11.2022 ПП ОСОБА_12 встановлено, що ОСОБА_2 характеризується позитивно. З 11.07.2022 до 16.09.2022 проходила стажування. З 11.11.2022 укладено трудовий договір, за яким ОСОБА_2 прийнято на посаду медичної сестри. Під час стажування до теперішнього часу ОСОБА_2 показала якість виконуваної роботи відповідно до поставлених завдань. Завдання керівництва виконує якісно і в установлений строк, не зважаючи при цьому з особистим часом. У непередбачених ситуаціях може самостійно прийняти правильне рішення. Має такі важливі для працівника риси як пунктуальність, можливість одночасно тримати під контролем велику кількість справ і завдань. У колективі з усіма підтримує рівні, дружні відносини і користується повагою і авторитетом у керівництва (т.1, а.с. 66).

Із довідки про доходи ПП ОСОБА_12 від 17.01.2023 року встановлено, що ОСОБА_2 , займала посаду молодшої медичної сестри. Її загальний доход за період з листопада по грудень 2022 року становлять 10963, 64 грн (т.1, а.с.67).

Із виписки АК «Приватбанк» від 19.10.2022 року про надходження по картці ОСОБА_2 встановлено, що в період з 01.10.2019-31.07.2020 роки на карту надійшло 241062,53 грн., в період з 01.06.2021 по 19.10.2022 роки на карту надійшло 232942,94 грн., в період з 01.10.2019-19.10.2022 на карту надійшло 128539,54 грн., в період з 01.02.2020 по 01.10.2021 роки на карту надійшло 93900,21 грн., в період з 01.10.2021 по 31.03.2022 року на карту надійшло 132096,63 грн., в період з 01.04.2022-19.10.2022 року на карту надійшло 280056,41 грн.( т.1, а.с. 76-81).

Із заяви №307069708 від 13.06.2022року на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб ОСОБА_2 поклала на депозит кошти в АТ«Пумб» в сумі 11098,98 грн (т.1, а.с. 82 - 85).

Із заяви про приєднання Вклад «Стандарт» строковий 12 місяців від 02.05.2022 ОСОБА_2 уклала із АТ КБ Приватбанк грошовий вклад на ОСОБА_4 (т.1, а.с. 99 - 100).

Із довідки КНП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» №451 від 20.10.2022 року встановлено, що у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 психіатричні розлади відсутні (т.1, а.с.86 ).

Із витягу Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» встановлено, що відповідач ОСОБА_2 станом на 19.10.2022 року до кримінальної відповідальності не притягалася, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. (т.1, а.с.87).

Із довідки №507 від 19.10.2022 року відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5. за останні 5 років в психіатричний кабінет до лікаря психіатра не зверталася (т.1, а.с. 88).

Із договору оренди квартири від 01.09.2022 року встановлено, що відповідач ОСОБА_2 здійснює оренду житла квартири в АДРЕСА_4 (т.1, а.с. 89-90).

Із довідки КЗ «Павлоградський фаховий медичних коледж» Дніпропетровської області від 20.10.2022 року за № 335 встановлено, що ОСОБА_2 навчається на спеціальності 223 «Медсестринство» в комунальному закладі Павлоградський фаховий медичних коледж» Дніпропетровської області. З 01.09.2022 до 31.08.2023 року знаходиться в академічній відпустці (т.1, а.с. 91).

Згідно із характеристики на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5. студентку групи СС 24-18 КЗ «Павлоградський фаховий медичних коледж» Дніпропетровської області складеної куратором групи встановлено, що ОСОБА_2 характеризується позитивно. За час навчання в коледжі провила себе як старанна, дисциплінована, працьовита студентка. Сумлінна студентка, проте навчалась у міру своїх здібностей. ОСОБА_2 володіє підвищеним почуттям обов`язку. Товариська, швидко знаходить спільну мову з викладачами та одногрупниками, вміє зацікавити співрозмовників. ОСОБА_2 брала активну участь у житті групи. Завжди готова прийти на допомогу тому, хто її потребує. Поєднувала навчання та виховання сина, відповідально ставилася до виконання батьківських обов`язків. Багато уваги приділяла здоров`ю та розвитку дитини. Аморальних якостей під час навчання не проявляла. Товариськість, привітність. Уважність, щирість роблять її незамінною в колективі, викликають довіру і повагу оточуючих. Користувалася авторитетом і повагою серед викладачів та студентів (т.1, а.с. 92).

Із довідки Надвірнянський заклад дошкільної освіти (ясла-садок) «Берізка» від 10.11.2022 року № 01-28/60 встановлено, що ОСОБА_4 дійсно відвідує Надвірнянський ЗДО (ясла-садок) « Берізка » (т.1, а.с. 93).

Відповідно до характеристики на дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 встановлено, що дитина відвідує Надвірнянський ЗДО (ясла-садок) «Берізка» з 08.11.2022 року. На даний момент дитина перебуває на адаптивному періоді. Мати виконує рекомендації вихователів групи, щодо пристосування дитини до нових умов освітнього закладу та режиму: хлопчика приводить до садка та забирає вчасно, чистенько та акуратно одягнутий. Дитина йде на контакт з дорослими та однолітками (т.1, а.с. 94).

Із електронних полісів добровільного страхування встановлено, що відповідач ОСОБА_2 уклала договори страхування щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на випадок хвороби (т.1, а.с. 95-98).

Із актів обстеження умов проживання від 07.12.2022 року, 11.01.2023 року, 20.01.2023 року встановлено, що працівниками служби в справах дітей Надвірнянської міської ради проведено обстеження квартири в АДРЕСА_4 , де проживає відповідач ОСОБА_2 разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Матір`ю створені всі умови для проживання виховання та розвитку дітей. В квартирі прибрано, чисто. (т.1, а.с. 154-156).

Із актів обстеження умов проживання від 10.11.2022 року, встановлено, що працівниками служби в справах дітей Павлоградської міської ради проведено обстеження квартири в АДРЕСА_5 , де проживає позивач ОСОБА_1 .. В квартирі є газо-,водо-,електропостачання, опалення централізоване. Квартира обставлена необхідними меблями та побутовою технікою. Для дітей відведена окрема кімната. Батьком створені всі умови для проживання, виховання та розвитку дитини. (т.1, а.с. 158, 166 ).

З метою з`ясування думки дитини у спорі про визначення місця проживання дитини судом призначалась судово - психологічна експертиза.

Із висновку судово-психіатричного експерта № 1369 від 18.12.2023 року встановлено, що індивідуально-психологічні особливості кожного з батьків та характер виховної поведінки, по відношенню до дитини, можливо надати відповідь, лише після проведення судово-психологічної експертизи та відповідних досліджень психологічних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У ОСОБА_4 індивідуально-психологічні особливості, когнітивно-мнестична сфера, психічна діяльність в даному віці є в процесі дозрівання, формування та постійних змін. Однак на момент дослідження малолітньому ОСОБА_4 властиво комунікабельність, бажання бути серед важливих об`єктів (люблячих матері та батька), пізнавати навколишній світ та адаптацію у мікросоціумі.

Малолітньому ОСОБА_4 необхідний спокій та багато опіки люблячих людей, для того, щоб запобігти різного роду розладам в даний час та майбутньому. В процесі біосоціального розвитку, а це у підлітковому віці, ОСОБА_4 сам має визначитись, без навіювання та установочної поведінки дорослих - з ким проживати, де навчатись і як проводити дозвілля. Однак участь батька та матері у вихованні дитини має бути обов`язковою. Батькам, варто перегорнути сторінку непорозумінь, образ та віднайти порозуміння між собою, заради сина та його психічного здоров`я. В процесі дослідження та комунікації з батьками було встановлено гіпотетично, що батьки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,можуть віднайти благо приємні терміни перебування малолітнього ОСОБА_4 , почергово - і в матері, і в батька.

Яким чином особливості виховної поведінки кожного з батьків впливають на емоційний стан, психологічний розвиток та відчуття благополуччя малолітнього ОСОБА_4 та ознаки негативного впливу на психічний розвиток ОСОБА_4 на даний час - можливо надати відповідь, лише після проведення судово-психологічної експертизи та відповідних досліджень психологічних окремо кожного з батьків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Малолітній ОСОБА_4 за даними експериментально-психологічного обстеження та спостереження, первинного структурованого інтерв`ю має пропорційне ставлення та прихильність до матері та батька. Не встановлено за даними ЕПД переважаючої прихильності до одного з батьків.

Малолітній ОСОБА_4 в міру свого малолітнього віку не розуміє глибинно-смислового змісту «місця проживання», він виявляє бажання жити з мамою і татом. Враховуючи вищенаведене найкращим варіантом для малолітнього ОСОБА_4 є певна часова рамка перебування дитини у матері та окремо у батька із залученням бабусів та дідусів. (т.1, а.с. 233-236).

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_19 пояснила, що відповідь на питання експертизи про індивідуально-психологічні особливості кожного з батьків та характер виховної поведінки, по відношенню до дитини можливо надати лише після проведення психологічних досліджень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , однак вони не проводились через відсутність окремих ухвал суду про експертне дослідження батьків, а тому можливості провести експертизу в цій частині не було, оскільки це інші дослідження, інші експертизи, різні об`єкти дослідження. Вона досліджувала тільки дитину. Батьки були присутні при експертному дослідженні. Під час спілкування із батьками вона встановила, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 порушень психіки не має. Вважає, що якщо з`ясовувати індивідуально-психологічні особливості кожного з батьків треба також проводити дослідження їх партнерів, які складають сім`ю, зокрема жінки, яка на теперішній час проживає із позивачем. Зауважила, що судове провадження позитивно вплинуло на матір дитини, яка стала більш відповідально ставитись до дитини.

Вважає, що жодна експертиза не визначить місце проживання дитини.

Зазначила, що яким чином особливості виховної поведінки кожного з батьків впливають на емоційний стан, психологічний розвиток та відчуття благополуччя малолітнього ОСОБА_4 в його віці визначити неможливо. При проведенні дослідження хлопчик був радий обом батькам. Для дитини треба мінімізувати стрес і їй потрібні два люблячих об`єкти: мама і тато. У дитині добрі стосунки із братом. Розлучення із братом може бути психотравмуючою подією для дитини.

Часта зміна місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1., враховуючи його індивідуально- психологічні особливості, не рекомендується, що може потягнути за собою важки наслідки для психологічного стану дитини. Дитині необхідно стабілізуватися, стати сильнішим як фізично так і психічно. Зараз дитині треба дати спокій, тепла, опіки і розуміння. Для чого потрібна участь мати і тата. Суперечки між батьками є травма для дитини.

Із висновку комісії з питань захисту прав дитини Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області від 26.02.2024 року за №61, який затверджений рішенням виконавчого комітету Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області 26.02.2023 року за № 61 встановлено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем її зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_6 , тимчасове місце проживання в АДРЕСА_4 (т.2, а.с. 35-37).

Загальновідомим є факт, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Наразі відповідними Указами Президента України строк, на який на території України введено режим воєнного стану, продовжено до 12.08.2024 включно.

За відкритими даними сервісу статистики повітряних тривог Air-alarms.in.ua за період з 19.12.2022 року(подання позову) до 27.05.2024 року: Дніпропетровська область (область проживання батька) за кількістю і тривалістю повітряних тривог, повідомлень ЗМІ про вибухи значно переважає зазначені показники в Івано-Франківській області (місце проживання матері). А за кількістю загроз артилерійського обстрілу Дніпровщина займає перше місце в України. За відкритими даними Інтернету в місті Павлоград періодично протягом 2023-2034 років відбуваються вибухи в результаті ворожих атак, в наслідок яких є жертви та руйнація об`єктів цивільної інфраструктури.

Під час судового розгляду сторони повідомили, що в провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону. Доступ суддів до державної таємниці, що міститься в судових рішеннях, забезпечується відповідно до Закону України "Про державну таємницю".

Як випливає з наявних у реєстрі судових рішень, а саме ухвал у цивільній справі № 348/1687/22 (номер провадження 2/348/879/22) дійсно в провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з 03.10.2022 року знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка за клопотанням представника відповідача ухвалою суду від 31.01.2023 року зупинена до розгляду цивільної справи про визначення місця проживання дитини № 348/2340/22 (номер провадження 2/348/1051/22).

Сторонами в суді визнано, що ОСОБА_1 в добровільному порядку не сплачує аліменти ОСОБА_2 на утримання сина, натомість періодично поштою відправляє посилки для дитини. За час розгляду справи в суді (з 19.12.2022 року) дитину бачив один раз 28.11.2023 під час проведення у м.Львів психологічного дослідження за участі експерта. В січні 2024 звернувся до Органу опіки та піклування із заявою про участь батька у вихованні дитини, однак у встановлені дні та часи протягом розгляду справи із дитиною не бачився.

З нотаріально посвідченої заява ОСОБА_1 від 14.05.2024 року про незгоду з виїздом дитини за кордон без згоди батька, випливає, що позивач звертається до компетентних органів із забороною виїзду дитини за кордон України без його згоди.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права:

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом норми статті 150 СК України, обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 141, 155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно з частинами 1,2 ст.161 цього Кодексу, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями статті 171 СК України визначено, що місце проживання малолітньої дитини з одним з батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

У зазначеній справі ЄСПЛ не визначав обов`язкового врахування судами принципу 6 Декларації прав дитини. Декларація прав дитини не є міжнародним договором, натомість положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.

При вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б якнайкращим інтересам дитини. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року.

Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Сторони не дійшли згоди щодо визначення, з ким із батьків буде постійно проживати малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, як встановлено ч. 2 ст. 77 ЦПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (допустимість доказів).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.79,80 ЦПК).

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Таким чином, доказуванням є процесуальна і розумова діяльність суб`єктів доказування, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів; докази і доказування виступають процесуальними засобами пізнання в цивільному судочинстві.

Процес доказування (на достовірність знань про предмет) відбувається у межах передбачених процесуальних форм і структурно складається з декількох елементів або стадій, які взаємопов`язані й взаємообумовлені. Виділяються такі елементи: твердження про факти; визначення заінтересованих осіб щодо доказів; подання доказів; витребування доказів судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі; дослідження доказів; оцінка доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За матеріалами справи позивач ОСОБА_1 за місцем роботи і проживання характеризується з позитивної сторони: працелюбний працівник, посадову інструкцію виконував в повному обсязі. У трудовому колективі підтримував добрі стосунки, за характером врівноважений, доброзичливий, спокійний. Порушень трудової і виробничої дисципліни не допускав. Добрий, турботливий батько. Приймає активну участь у роботі ОСББ. Скарг зі сторони мешканців будинку не було.

Вищезазначені якості вказують на наявність певних індивідуально-психологічних особливостей батька ОСОБА_1 , визначають характер його виховної поведінки щодо дитини, що може тільки позитивно впливати на виховання дитини.

За матеріалами справи відповідач ОСОБА_2 за місцем навчання, роботи, за місцем навчання дітей характеризується з позитивної сторони: старанна, дисциплінована, працьовита. Володіє підвищеним почуттям обов`язку. Товариська, швидко знаходить спільну мову з людьми, вміє зацікавити співрозмовників. Завжди готова прийти на допомогу тому, хто її потребує. Поєднувала навчання та виховання сина,відповідально ставилася до виконання батьківських обов`язків. Багато уваги приділяла здоров`ю та розвитку дитини. Аморальних якостей під час навчання не проявляла. Товариськість, привітність. Уважність, щирість роблять її незамінною в колективі, викликають довіру і повагу оточуючих. Користувалася авторитетом і повагою. Показала якість виконуваної роботи відповідно до поставлених завдань. Завдання керівництва виконує якісно і в установлений строк, не зважаючи при цьому з особистим часом. У непередбачених ситуаціях може самостійно прийняти правильне рішення. Має такі важливі для працівника риси як пунктуальність, можливість одночасно тримати під контролем велику кількість справ і завдань. У колективі з усіма підтримує рівні, дружні відносини, користується повагою і авторитетом. Сумлінно виконує материнські обов`язки. Дитина чиста, доглянута. Мати достатньо приділяє увагу вихованню сина. Для забезпечення індивідуальних потреб дитини відвідувала заняття з психологом та логопедом. Мати приймала активну участь у житті та навчанні хлопчика, відвідувала батьківські збори. Постійно підтримувала зв`язок зі школою та класним керівником, дотримувалася рекомендацій фахівців.Мати виконує рекомендації вихователів групи, щодо пристосування дитини до нових умов освітнього закладу та режиму: хлопчика приводить до садка та забирає вчасно, чистенько та акуратно одягнутий.

Вищезазначені якості вказують на наявність певних індивідуально-психологічних особливостей матері ОСОБА_2 , визначають характер її виховної поведінки щодо дитини, які можуть тільки позитивно впливати на виховання дитини.

Обоє батьків добре характеризуються як в побуті та за місцем роботи, мають задовільний стан здоров`я, на обліку у психіатричному і наркологічному кабінетах не перебувають. В матеріалах справи відсутні докази того, що сторони притягувалися до кримінальної чи адміністративної відповідальності, у зв`язку із неналежним поводженням із дитиною.

Житлово-побутові умови проживання як за місцем проживання батька ОСОБА_1 у м.Павлоград так і за місцем проживання матері ОСОБА_2 м.Надвірна є задовільними. Батьками створені всі умови для проживання виховання та розвитку дитини.

З матеріалів справи випливає, що кожна із сторін може забезпечити дитині належні умови проживання, виховання і навчання. При цьому суд враховує, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що визначальне значення при вирішенні даного спору щодо місця проживання дитини мають інтереси самої дитини.

Ставлення батьків до дитини наступне:

Мати ОСОБА_2 належним чином піклується про здоров`я та виховання малолітньої дитини, цікавиться її життям, турбується про її розвиток, належним чином ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків: матеріально забезпечує дитину, займається її навчанням і доглядає за її станом здоров`я, лікує дитину і проводить реабілітацію, застрахувала дитину на випадок хвороб.

Дитина більше ніж півтора роки проживає із матір`ю і старшим братом ОСОБА_6 в м.Надвіна. Дитина відвідує садочок, отримує належне лікування, в чому їй допомагає матір, яка навчається і працює медичною сестрою. Дитина проживає у безпечному, спокійному та стійкому середовищі.

Посилання позивача ОСОБА_1 на те, що відповідач не має постійних доходів, не має житла, зловживає алкогольними напоями, спростовуються наданими відповідачем доказами, які досліджені під час судового розгляду, зокрема трудовим договором, виписками з банківських рахунків, договорами депозиту і банківського вкладу, договором оренди житла, тощо. Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про зловживання відповідачем ОСОБА_2 алкогольними напоями, що також заперечувалось представником органу опіки і піклування, факти вживання алкоголю під час відвідувань сім`ї за місцем проживання не встановлено.

Доводи позивача у позовній заяві про те, що після повернення додому у 2022 році дитина втратила ті навички, які мала до виїзду, а саме: перестала говорити, ухиляється від обіймів, лякається раптового звернення до нього, ховається та вихвачує їжу, перестала їсти за столом. Не має навичок спілкування, не говорить навіть необхідних для його віку слів, ховається від рідних, не ходить самостійно в туалет. Дитина належним чином не доглянута, своєчасно не отримує харчування все це спростовується висновками психологічної експертизи.

Так, згідно відомостей, отриманих при проведенні експертизи (пункт 21 висновку експерта) встановлено, що проведення експериментально-психологічне дослідження відбулось в два етапи: вперше 03.10.2023 в присутності матері ОСОБА_2 і дитини, вдруге 28.11.2023 в присутності обох батьків і дитини. За два місяці ОСОБА_4 змінився і досить в кращу сторону - налагоджений процес мовлення, комунікації та вербалізації, включення у завдання експериментатора. За даними ЕПД встановлено про накопичення фактів у дитини про оточуючий світ, що свідчить даний рівень розумового розвитку, багатовекторне накопичення знань та навиків, як себе вести в тій чи іншій ситуації, пізнання мікросоціуму. Таким чином дитина пізнає дійсність тої чи іншої ситуації. ОСОБА_4 охоче справляється із завданнями експериментатора, що є свідченням та твердженням про його достатність слухо-мовної пам`яті та обсягу, концентрації та переключення уваги. Під час дослідження інтелекту спостерігається рівномірність його розвитку, виконання невербальних та вербальних тестів - середня норма. При фонематичному аналізі та синтезі слів траплялись помилки, однак для даної вікової категорії це є психологічна норма. Зазначеним дослідженням підтверджує нормальний розвиток дитини і наявність у неї комунікаційних навичок.

Разом з тим, за відомостями про дитину з місця її лікування і навчання ( Надвірнянський ЗДО (ясла-садок) « Берізка », амбулаторії ЗПСМ №5) дитина чиста і доглянута.

Таким чином, неналежне виконання батьківських обов`язків матір`ю, що негативно впливає на дитину, позивачем не доведено.

Щодо ставлення батька до дитини, то ОСОБА_1 матеріально дитину належним чином не забезпечує, аліменти на утримання дитини не сплачує, направляє поштою посилки, вміст яких та інтервали направлення визначає на власний розсуд, без узгодження із матір`ю, лікуванням дитини не займається. Протягом тривалого часу не приймає участі у вихованні дитини: не зустрічається із сином і не проводить разом з ним час, не зважаючи на встановлення органом опіки та піклування часу побачень для участі батька у вихованні дитини. Вихованням дитини займається одна мати.

В матеріалах справи не міститься відомостей про неналежний спосіб життя матері або батька, а також особливостей їх виховання, які б негативно впливали на психічний стан та заважали б розвитку і вихованню дитини.

Під час розгляду справи сторони не знайшли можливості для встановлення спільної опіки над дитиною. Позивач наполягає на позовних вимогах про визначення місця проживання дитини із батьком, мати просить залишити дитину разом з нею. Разом з тим, на думку експерта, допитаного в судовому засіданні часта зміна місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , враховуючи його індивідуально - психологічні особливості, не рекомендується, що може потягнути за собою важки наслідки для психологічного стану дитини, а тому на переконання суду спільна опіка над дитиною у такому ранньому віці може зашкодити самій дитині, її психологічному стану і вихованню. У подальшому місце проживання дитини може вирішуватись за домовленістю між батьками та (або) за згодою дитини.

Згідно ч.ч. 4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодиться з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини Надвірнянськоїміської ради Івано-Франківської області від 26.02.2024 року за №61, який затверджений рішенням виконавчого комітету Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області 26.02.2023 року за № 61 встановлено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем її зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_6 , тимчасове місце проживання в АДРЕСА_4 (т.2, а.с. 35-37).

У даному Висновку орган опіки та піклування надав оцінку щодо виконання батьківських обов`язків матір`ю дитини, дослідив лише виключно відомості, що характеризують особу відповідача, умови проживання і виховання дитини, в результаті чого дійшов висновку про доцільність визначити місце проживання дитини разом із матір`ю ОСОБА_2 .Однак даний висновок не містить обґрунтування неможливості встановлення місця проживання дитини разом із позивачем ОСОБА_1 , не враховані умови проживання позивача, його характеристика як батька, виконання ним батьківських обов`язків.

Суд зауважує, що висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер та не є обов`язковим для суду, а є лише доказом у цивільній справі, що підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами.

Суд вправі самостійно надати оцінку наданим у справі доказам для визначення можливості встановлення місця проживання дитини із батьком, виходячи із забезпечення найкращих інтересів дитини.

Оцінуючи надані позивачем інші докази, суд доходить наступних висновків.

Позивач в якості доказу неналежної поведінки відповідача: грубого поводження із дитиною, зловживання алкоголем, надав суду відеозаписи, зроблені за місцем проживання позивача в м.Павлоград.

Як пояснив позивач він з метою забезпечення безпеки власного житла по всій квартирі встановив приховані відеокамери, про які відповідач знала.

Разом з тим, відповідач заперечувала свою обізнаність про існування прихованих камер за місцем проживання. Вказала на те, що виготовлене позивачем відео принижує її честь і гідність.

Представник відповідача вважає зазначені відеозаписи недопустимими доказами.

Враховуючи положення ст.ст. 7,238 ЦПК суд дослідив зазначені відеозаписи в закритому судовому засіданні для запобігання розголошенню відомостей про інтимні чи інші особисті сторони життя учасників справи або відомостей, що принижують їхню честь і гідність.

Відповідно до ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте й сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Конституції України кореспондують положення законодавства України, якими передбачено, що фізична особа має право на особисте життя. Фізична особа має право на збереження у таємниці обставин свого особистого життя. Обставини особистого життя фізичної особи можуть бути розголошені іншими особами лише за умови, що вони містять ознаки правопорушення, що підтверджено рішенням суду, а також за її згодою (ст. 301 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 307 Цивільного кодексу Українифізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. Знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, в тому числі таємне, без згоди особи може бути проведене лише у випадках, встановлених законом.

Під час дослідження відеозаписів судом встановлено, що зйомка проводилась скритно, що позивачем не заперечувалось, разом з тим, обстановка подій, поведінка відповідача, форма одягу вказує на те, що відповідач не була обізнана про проведенням таємної відеозйомки.

Цивільний кодекс України (стаття 307) дозволяє здійснювати таємну відеозйомку тільки на підставі норми закону. Для відеозйомки фізичної особи завжди потрібна її згода. Позивачем не доведена наявність згоди відповідача на приховану відеозйомку. Враховуючи відсутність спеціальних дозволів/норм закону, які б давали право на зйомку, таємно зняте позивачем відео слід вважати доказом, одержаним із порушенням порядку, передбаченого законом, отже цей доказ є недопустимим, а тому суд не бере його до уваги.

Висновки суду:

З`ясував думку сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд прийшов до наступних висновків.

При визначенні місця проживання дитини, судом враховуються інтереси малолітньої дитини, її психологічний стан та особливості фізичного розвитку, права та інтереси на гармонійний розвиток та належне виховання, малолітній вік дитини (4 роки), стан її здоров`я, необхідність проходження лікування і реабілітації, сталі соціальні зв`язки в місці її постійного проживання разом із матір`ю, наявність в сім`ї рідного старшого брата, розлучення з яким може стати психотравмуючою подією для дитини, а збереження зв`язків із сім`єю відповідає найкращим інтересам дитини, а також той факт, що в інтересах дитини є забезпечення її розвитку у більш безпечному, спокійному та стійкому середовищі, яким є місто Надвірна Івано-Франківської області за місцем проживання матері ОСОБА_2 , яка виявляє більшу увагу і турботу до дитини.

Суд враховує ставлення батьків до дитини, зокрема поведінку батька, який матеріально не забезпечує власну дитину належним чином, не приймає участі у догляді, забезпеченні лікування та у вихованні дитини, що негативно впливає на забезпечення її рівня життя, достатнього для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а отже порушує інтереси дитини.

Враховуючи викладене, в контексті першочергового врахування саме інтересів дитини, які переважають над інтересами батьків, суд погоджується з висновком органуопіки та піклування щодо залишення дитини разом із матір`ю, оскільки у ньому встановлені факти, які найкраще відповідають інтересам дитини. Будь-яких підстав вважати, що внаслідок проживання із матір`ю права дитини можуть бути порушені, судом не встановлено.

Отже, дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в інтересах дитини, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування, житлово-побутові умови проживання і фінансового забезпечення кожного з батьків, їх характеристики і ставлення до дитини, відсутність виняткових обставин, які б вказували на неможливість подальшого проживання дитини разом із матір`ю, суд дійшов висновку про залишення проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 разом із відповідачем ОСОБА_2 , яка належним чином виконує батьківські обов`язки, забезпечує дитину всім необхідним, піклується про її здоров`я, а також забезпечує її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Залишаючи проживати дитину із матір`ю, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а також що в інтересах дитини є турбота та підтримка і з боку матері, і з боку батька, суд надає першочергове значення та оцінку саме найкращими інтересами дитини, врахувавши обставини справи.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення місяця проживання дитини разом з ним, задоволенню не підлягають.

Залишення місця проживання дитини із матір`ю не можна тлумачити як наявність у неї переваги перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, беручи до уваги рівність прав обох батьків стосовно дитини. Батько дитини, у разі визначення її місця проживання із матір`ю, не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу щодо неї та участь у її вихованні, і може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини, а у разі недосягнення такої - за рішенням органу опіки і піклування чи за рішенням суду.

Судові витрати.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача;

У зв`язку із відмовою позивачу у позові, понесені ним судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Представником відповідача подане клопотання про стягнення судових витрат у фіксованому розмірі в сумі 20 000 грн. В обґрунтування розміру витрат, наданий детальний опис наданих послуг професійної правничою допомоги: ознайомлення з матеріалів справи, підготовка до розгляду справи, аналіз обставин, судової практики, надання юридичних консультацій, формування доказів, складання правової позиції, перемовини зі службою у справах дітей, представництво в суді в судових засіданнях.

Вирішуючи питання відшкодування судових витрат суд враховує наступне.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Крім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи і витраченого адвокатом часу.

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Також при вирішенні питання про розподіл судових витрат відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України суд повинен врахувати, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, дії сторони щодо досудового вирішення спору.

Представник відповідача заявив судових витрат на загальну суму 20 000 грн, що підтверджується прибутковим касовим ордером.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази на підтвердження цих витрат не є безумовною підставою для їх стягнення судом у визначеному розмірі з позивача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності цих витрат.

Суд враховує, представник відповідача ОСОБА_22 ознайомилась із матеріалами справи, взяла участь у п`яти засіданнях суду із використанням власних технічних засобів. Більшість цих судових засідань були невеликої тривалості, при цьому відзив і формування доказів здійснював інший адвокат - Новік В.М., який надавав правову допомогу відповідачу на підставі договору від 09.11.2022 року на стадії підготовчого провадження, а тому розмір таких витрат є явно завищений та необґрунтованим.

З огляду на обсяг поданих представником відповідачки процесуальних документів, зібраних у матеріалах справи доказів, що заперечують позов, складність справи та виконані роботи, а також виходячи з принципу співмірності та розумності судових витрат, реальності адвокатських витрат, суд вважає, що обґрунтованими і пропорційними до предмета спору є витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.

На підставі ст.ст.7, 19, 160,171 СК України та керуючись ст.ст. 4, 19, 137, 141, 247, 258, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування - Служба в справах дітей Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області, Служба в справах дітей Павлоградської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 сплачені судові витрати на правову допомогу в розмірі 10 000,00 (десять тисяч) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду, а якщо оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вступна та резолютивна частини рішення суду постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 27 травня 2024 року.

Повний текст рішення суду складений 05 червня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_7 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування - Служба в справах дітей Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області, юридична адреса м.Надвірна м-н Шевченка, 33, Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування - Служба в справах дітей Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, юридична адреса м.Павлоград вул.Соборна, 42А, Дніпропетровської області.

Суддя Р.С. Солодовніков