Справа № 703/6420/24
УХВАЛА

06 грудня 2024 року м. Сміла

Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Биченко І.Я., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересована особа: відділ державної виконавчої служби у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із скаргою на дії державного виконавця.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 .

В листопаді 2024 року від приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Таран Г.В. він дізнався, що на належний йому житловий будинок накладено обтяження у вигляді арешту на підставі постанови Смілянського міського відділу ДВС про арешт майна боржника та оголошення заборон на його відчуження серії АМ №221803 від 26.01.2010.

У зв`язку з цим він звернувся до відділу ДВС у місті Смілі Черкаського району із заявою про зняття арешту. Листом від 25 листопада 2024 року відділ ДВС його повідомив, що перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження відносно нього станом на 25.11.2024 будь-яких виконавчих проваджень по боргових зобов`язаннях різних категорій на виконанні у відділі не перебуває. Для вирішення цього питання йому було рекомендовано звернутись до суду.

Посилаючись на те, що наявність діючого арешту порушує його право власності на нерухоме майно, ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою в порядку ст.447 ЦПК України, в якій просив визнати протиправною відмову відділу ДВС у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка викладена у листі від 25 листопада 2024 року, та звільнити з під арешту та оголошення заборони на відчуження всього нерухомого майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26 січня 2010 року серії АМ № 221803.

Суд ознайомившись із поданою скаргою та доданими до неї документами в межах, необхідних для вирішення питання про відкриття провадження у справі, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За приписами ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» визначено, що учасник виконавчого провадження (особа, залучена до проведення виконавчих дій), який звернувся до суду зі скаргою, бере участь у їх розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року (в частині, що не суперечить нормам ЦПК України, що діє з 15 грудня 2017 року, в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції), скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання.

Враховуючи положення ч. 9 ст. 10 ЦПК України до скарги на дії державного виконавця застосовуються загальні правила позовного провадження із врахуванням особливостей, передбачених Розділом VII ЦПК України.

Суд за загальним правилом ЦПК України не має права вимагати подання певних документів або клопотань по витребування відповідних доказів, однак суд в порядку сприяння учасникам в реалізації їхніх прав роз`яснює, що відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, вивченням матеріалів встановлено, що скарга подана в порядку ст.ст. 447-450 ЦПК України, тому до форми та змісту скарги застосовуються вимоги ст.175,177 ЦПК України, які скаржником не дотримано.

Частиною 5 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1ст. 448 ЦПК України).

Зазначена норма свідчить, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця в порядку ст. 447 ЦПК України може бути подана стороною виконавчого провадження лише в разі, якщо оскаржувані рішення, дія або бездіяльність вчинені виконавцем під час виконання судового рішення, ухваленого судом за нормами ЦПК України.

У інших випадках дії, бездіяльність, рішення суб`єкта владних повноважень можуть бути оскаржені в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів, ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною відмову відділу ДВС у місті Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), яка викладена у листі від 25 листопада 2024 року, та звільнити з під арешту та оголошення заборони на відчуження всього нерухомого майна, накладеного постановою Смілянського міського відділу ДВС Смілянського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26 січня 2010 року серії АМ № 221803, однак до матеріалів скарги копія вказаної постанови долучена не була.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За вимогами ч.1 ст. 448 ЦПК України скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

З огляду на зазначене, враховуючи, що скаржник не долучив до матеріалів справи копію постанови про накладення арешту на майно, дії та бездіяльність стосовно якої оскаржуються, суд позбавлений можливості встановити до юрисдикції якого суду належить вирішення вказаної справи.

Суд також зазначає, що із документів, долучених до скарги, не вбачається, у рамках якого саме виконавчого провадження накладено арешт на нерухоме майно, належне заявнику, хто є сторонами виконавчого провадження, коли та ким виданий виконавчий документ та на чию користь здійснюється стягнення за виконавчим документом, що позбавляє суд можливості встановити підсудність зазначеної скарги, зокрема Смілянському міськрайонному суду Черкаської області.

Згідно з частиною 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення скарги ОСОБА_1 без руху, оскільки подана до суду скарга на дії органу примусового виконання за формою та змістом не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, з урахуванням положень Закону України «Про виконавче провадження» та ч.1 ст.448 ЦПК України.

Указані в ухвалі недоліки можуть бути усунуті шляхом подання до суду заяви, яка повинна містити інформацію щодо того в межах виконання якого рішення суду чи будь-якого іншого органу оскаржуються дії державного виконавця.

На підставі наведеного, керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 447, 448 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: І.Я. Биченко