Справа № 740/1907/24
Провадження № 2/740/767/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (далі АТ «ПУМБ», банк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

установив:

У березні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 78 529,70 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 27.06.2018 між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 701, на підставі якого останньому видано картку з кредитним лімітом у розмірі 4 000 грн, який пізніше було збільшено до 46 000 грн.

Банк виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідний кредит у встановленому договором розмірі, проте позичальник порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим станом на 01 лютого 2024 року утворилася заборгованість у розмірі 78 529,70 грн, з яких: 51 110,42 грн заборгованість за кредитом, 27 419,28 грн заборгованість за процентами.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 27 травня 2024 року 15-00 год.

Представник позивача просив у позовній заяві розглянути справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач подав до суду заяву, в якій позов визнав, просив розглянути справу без його участі.

Оскільки відповідач визнав позов у повному обсязі, і таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ст. 206 ЦПК України дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом установлено, що 27.06.2018 ОСОБА_1 підписав заяву № 701 на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, чим беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного обслуговування, яка розміщена на сайті pumb.ua у повному обсязі з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті договору, так і послуг, що можуть бути надані в процесі обслуговування; ознайомлений із ДКБО та цілком згодний з ним; всі умови ДКБО йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

27.06.2018 ОСОБА_1 підписав також паспорт споживчого кредиту, за яким йому встановлено відновлювальну кредитну лінію в межах встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 4000,00 грн строком на 12 місяців, який зі спливом продовжується кожний раз на такий самий строк у разі відсутності заперечень будь якої із сторін. Тип процентної ставки фіксована, розмір процентної ставки 49 %, реальна річна процентна ставка 59,55 %.

27.06.2018 на банківській картці відповідача встановлено кредитний ліміт у розмірі 4000,00 грн за договором № 701 від 27.06.2018, який у подальшому збільшився до 46 000,00 грн, що підтверджується наданою позивачем довідкою про збільшення кредитного ліміту (а. с. 27).

Випискою з особового рахунку ОСОБА_1 за період з 27.06.2018 по 01.02.2024 підтверджується факт користування відповідачем кредитними коштами (а. с. 31-44).

Як убачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, заборгованість ОСОБА_1 перед банком складає 78 529,70 грн, з яких: 51 110,42 грн за кредитом, 27 419,28 грн за процентами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно зі ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Надані позивачем на обґрунтування своїх вимог докази суд вважає належними та допустимими і такими, що підтверджують заявлені позовні вимоги в указаному розмірі, який не заперечується відповідачем.

Унаслідок невиконання відповідачем узятих за кредитним договором зобов`язань утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з нього на користь позивача. При цьому суд ураховує позицію відповідача, який визнав позов у повному обсязі. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та згідно зі ст. 142 ЦПК України у зв`язку з визнанням позову відповідачем, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. 2, 5, 12, 13, 76 - 81, 89, 141, 142, 206, 223, 263 265, 274 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (м. Київ, вул. Андріївська, 4; ) заборгованість у загальному розмірі 78 529 (сімдесят вісім тисяч п`ятсот двадцять дев`ять) гривень 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (м. Київ, вул. Андріївська, 4; ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Повернути Акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк» (м. Київ, вул. Андріївська, 4; ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову згідно з платіжною інструкцією № 263 від 14 березня 2024 року, у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко