Справа № 496/228/21
Провадження № 2/496/557/24
У Х В А Л А

18 березня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючої - судді Портної О.П.,

за участю:

секретаря Бондаренко Л.П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Біляївського районного суду Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Біляївського районного суду Портної О.П. перебуває вказана цивільна справа.

До канцелярії суду 27.04.2021 року надійшла заява від представника відповідача адвоката Бойко Світлани Володимирівни, про залишення позову без розгляду та закриття провадження по справі, яка мотивована тим, що позивачем, який є учасником бойових дій, не сплачений судовий збір за подання позовної заяви до суду.

Позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у підготовче судове засідання не з`явився, але представником надано до суду заяву про проведення підготовчого засідання без участі сторони відповідача.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та заяву, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

При цьому ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачені пільги щодо сплати судового збору.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма статті даного Закону не містить посилань на те, що позов має бути заявлений лише з підстав порушення прав та законних інтересів позивача саме як учасника бойових дій, а також прямо та чітко не зазначає, що справа має стосуватись порушених прав саме позивача, що має статус учасника бойових дій, без уточнення характеру такого права та підстав його порушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права (ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування не включає необмеженості трактування у правозастосовній практиці.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кантоні проти Франції» від 11 листопада 1996 року («Cantoni v. France», заява № 17862/91, § 31-32), «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року («Vyerentsov v. Ukraine», заява № 20372/11, § 65)).

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю.

На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C. G. Та інші проти Болгарії» («C.G. and others v.Bulgaria», заява № 1365/07, 24 April 2008, § 39), «Олександр Волков проти України» («Oleksandr Volkov v. Ukraine», заява № 21722/11, § 170)).

Відсутність механізму чіткого трактування та розуміння дійсного змісту вказаної норми п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в першу чергу пов`язане з недоліками законодавчої техніки, яка використовувалась законодавцем під час підготовки Закону України «Про судовий збір», проте це не повинно впливати на гарантовані державою пільги при сплаті судового збору, порушувати та обмежувати права учасників бойових дій при їх зверненні до суду, у зв`язку з порушенням будь-яких їх прав, незалежно від характеру, предмета та підстав таких позовів.

Таким чином, звужене тлумачення п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є необґрунтованим, а отже і є помилковою відмова судів у задоволенні заяви про звільнення учасників бойових дій від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з тих підстав, що дана справа не пов`язана з порушенням прав позивача, як учасника бойових дій. Вищевказана правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 року (справа № 761/7054/13-ц, провадження № 61-43521св18), від 10.07.2019 року (справа № 753/6459/16, провадження № 61-36400св18), від 31.07.2019 року (справа № 345/4389/16-ц, провадження № 61-29667св18).

Враховуючи викладене та оскільки судом не поставлялася ухвала про залишення позовної заяви без руху, строк для усунення недоліків позивачу не надавався, заява представника відповідача адвоката Бойко Світлани Володимирівни, про залишення без розгляду позовної заяви та закриття провадження по справі, не підлягає задоволенню.

Також, суд, ознайомившись з матеріалами позову, вважає, що є підстави для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, оскільки до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті процесуальних дій вчиняти не потрібно, справа може бути призначена до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Згідно ч. 5 ст. 200 ЦПК України, суд з`ясовує думку сторін щодо дати призначення судового засідання для розгляду справи по суті.

Згідно п. 15 ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у підготовчому засіданні суд: призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань у разі складності справи) для розгляду справи по суті.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 189, 196, 200 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника відповідача адвоката Бойко Світлани Володимирівни, про залишення позову без розгляду та закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики залишити без задоволення.

Закрити підготовче провадження та призначити до розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики, по суті на 06 червня 2024 року на 14:00 годину з урахування воєнного стану та навантаження судді.

В судове засідання викликати осіб, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Портна