Провадження № 2-з/752/83/24
У Х В А Л А

26 лютого 2024 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Хоменко В.С., при секретарі Павлюх П.В. розглянувши заяву представника позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває вищезазначена цивільна справа.

На адресу суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , титульним власником якої є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набутої на підставі свідоцтва про право власності виданого Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, серії та номер: 48197414 від 23.11.2015 року, загальною площею: 41,7 кв.м., житловою площею: 18,3 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 61.

Заяву представник позивача обґрунтував тим, що у провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа № 752/21785/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Предметом спору є квартира, яка була придбана у період шлюбу під час будівництва багатоповерхового житлового будинку на підставі свідоцтва про право власності виданого Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві на ім`я відповідача/ ОСОБА_3 , серії та номер: 48197414 від 23.11.2015 року, загальною площею: 41,7 кв.м., житловою площею: 18.3 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 61.

Посилається на те, що є підстави вважати, що дана квартира титульним власником якої є відповідач може бути відчужено ним на користь третіх осіб у період судового розгляду без згоди дружини, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

В силу п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1, 6, 8 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 в справі №753/22860/17 зазначено, що конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20 вказано, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом розгляду в даній справі є квартира, загальною площею: 41,7 кв.м., житловою площею: 18.3 кв. м., за адресою: АДРЕСА_2 .

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також необхідність запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Так суд вважає, що представником позивача обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Також доведено, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Таким чином, заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258-261, 353-355 ЦПК України суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

заяву представника позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , титульним власником якої є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набутої на підставі свідоцтва про право власності виданого Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, серії та номер: 48197414 від 23.11.2015 року, загальною площею: 41,7 кв.м., житловою площею: 18,3 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 61.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення відповідно до вимог, встановлених ст. 353-356 ЦПК України.

Суддя В.С. Хоменко