ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/798/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/7860/23 Категорія: 310020000 Позарецька С.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Новікова О.М., Сіренка Ю.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

представник позивача адвокат Колотило Людмила Михайлівна;

представник відповідача адвокат Коханій Олексій Володимирович;

особа, що подала апеляційну скаргу ОСОБА_2 ;

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Коханія Олексія Володимировичана рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 лютого 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у шлюбі. Від шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач вказує, що на даний час дочка є повнолітньою і продовжує навчання у Черкаському державному технологічному університеті на денній формі навчання та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток.

Крім того, вартість одного року навчання дорівнює 27486 грн., тобто на місяць лише витрати на навчання складають 2290, 50 грн., без урахування інших витрат, необхідних для забезпечення належного рівня життя, фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень позивач одна не в змозі забезпечити.

При цьому, відповідач працює на посаді лікаря, є завідувачем хірургічним відділенням та одержує заробітну плату, має змогу утримувати спільну дочку, але участі в її утриманні не приймає.

В зв`язку з вищевикладеним, позивач просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, щомісяця, починаючи з дати подання до суду позову та до закінчення навчання, чи до досягнення нею 23 років, у зв`язку з тим, яка з цих обстави настане першою.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 лютого 2024 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.11.2023 року на період навчання і до закінчення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-х років.

Рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць допущено до негайного виконання.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що дочка сторін ОСОБА_4 , яка є повнолітньою, проживає разом із матір`ю; навчається на денній формі навчанні у навчальному закладі на платній основі задля здобуття професійної освіти; враховуючи режим/графік навчального процесу, не може працювати та отримувати доходи, стипендію не отримує; перебуває на утриманні позивача та потребує матеріального утримання і з боку батька відповідача по справі, в тому числі і внесення коштів на оплату навчання, враховуючи умови договору про надання освітніх послуг. Встановлено, що відповідач є працездатною особою, працює, отримує заробітну плату та має можливість утримувати дочку, сплачуючи відповідні аліментні платежі у розмірі, запропонованому позивачем.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідач адвокат Коханій О.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.11.2023 року на період навчання і до закінчення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-х років.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що присудження аліментів з підстав того, що необхідно оплачувати вартість навчання у вищому навчальному закладі є додатковими витратами, а тому позивачкою обрано невірний спосіб захисту своїх прав, оскільки в такому разі захист прав позивачки мав відбутися шляхом стягнення понесених витрат на навчання.

Крім того, суд першої інстанції при прийняті рішення не врахував матеріальне становище платника аліментів, наявність у відповідача інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

Зазначає, що утримує свого непрацездатного брата та батька, які мають інвалідності та розмір отриманої ними соціальної допомоги на рівні прожиткового мінімуму є недостатньо для забезпечення належного рівня життя.

Виходячи з вказаного, враховуючи сплату апелянтом аліментів на утримання сина, несення витрат на утримання батька та необхідність несення побутових витрат, зокрема, сплату комунальних послуг, слідує висновок, що задоволення позову про стягнення аліментів у розмірі 1/4 матиме наслідком порушення принципу рівності обов`язків обох батьків та порушуватиме майнові права апелянта.

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника ОСОБА_1 адвоката Колотило Л.М., зазначено, що доводи апеляційної скарги є безпідставними й такими, що не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Зазначає, що апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції. Наведені у апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та не згоди відповідача з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Просить суд рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.02.2024 року залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4000,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає вказаним вимогам.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 31.07.2004 (актовий запис №857), який розірваний за судовим рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.11.2023 року (провадження №2/711/2375/23). Дані обставини підтвердили сторони по цій справі.

Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 (актовий запис №54). Крім того, сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спору щодо батьківства немає.

Встановлено, що ОСОБА_4 (дочка) фактично тимчасово, з 22.10.2023 року разом із ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_5 (син сторін) проживають за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать відомості акту опитування сусідів від 18.12.2023 року, посвідченого головою ОСББ «Кришталь», договору оренди об`єкту нерухомості від 21.10.2023 року і не заперечується відповідачем.

ОСОБА_1 і ОСОБА_4 зареєстровані за місцем проживання: АДРЕСА_2 , але за цією адресою вони не проживають.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчається на 2 курсі денної форми навчання у Черкаському державному технологічному університеті з 06.10.2023 року і до 30.06.2026 року, про що свідчать інформація довідки №173/23 від 19.10.2023 року, договору № 492 від 18.09.2023 року про надання освітніх послуг, договору №1060/23-б від 18.09.2023 року. Зазначена вартість навчання 27486 грн. за кожний навчальний рік.

Позивач ОСОБА_1 працює на посаді заступника директора ЕТН КНП «П`ятий Черкаський міський ЦПМСД» і отримує заробітну плату близько 30000 грн. на місяць, про що свідчить інформація довідки №29 від 16.11.2023 року.

Відповідач ОСОБА_2 працює завідувачем відділення лікарем-отоларингологом дитячим у КНП «Черкаська міська дитяча лікарня» і отримує заробітну плату близько 16000 17000 грн. на місяць, про що свідчать відомості довідки № 26 від 17.11.2023 року.

Встановлено, що співвласниками квартири АДРЕСА_3 є: ОСОБА_4 1/6 частини, ОСОБА_1 1/6 частини, ОСОБА_6 1/6 частини, ОСОБА_7 - 1/6 частини, ОСОБА_2 1/6 частини, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.02.2024 року.

Як встановлено судом першої інстанції при розгляді даної справ, ОСОБА_1 і ОСОБА_4 не можуть проживати у квартирі АДРЕСА_4 , співвласниками якої вони являються, оскільки там проживають батько та брат відповідача, квартира складається з двох кімнат і виділити свої частки в натурі неможливо.

За відомостями договору № 10-22/1-20 від 24.12.2020 року та додаткової угоди №1 від 08.02.2021 року ОСОБА_1 є власником майнових прав на об`єкт капітального будівництва житловий будинок, що по АДРЕСА_5 .

Крім того, відповідач ОСОБА_2 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_6 , про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.02.2024 року.

Постановою Черкаського апеляційного суду стягнуті аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_8 , 2012 року народження у розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що спільна повнолітня дочка сторін, потребує матеріальної допомоги від своїх батьків, оскільки навчається та самостійного заробітку немає, а відповідач в змозі сплачувати аліменти на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, саме у розмірі частки від усіх видів доходу щомісячно.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для покладення на відповідача обов`язку зі сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки, на період її навчання, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Разом з тим, із висновками суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів, який підлягає стягненню в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), погодитись не можна з огляду на наступне.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Аналогічний висновок по застосуванню ст.199 СК України міститься і в постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17.

З матеріалів справи вбачається, що дочка ОСОБА_4 є студентом ІІ курсу денної форми навчання у Черкаському державному технологічному університеті. Термін закінчення навчання до 30 червня 2026 року.

Отже, повнолітня ОСОБА_4 продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статей 12,13,81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У позовній заяві ОСОБА_1 , зокрема, посилається на те, що окрім оплати за навчання йому необхідні кошти на задоволення інших потреб з освіти, культурного та соціального розвитку.

Разом з тим, доказів на підтвердження вартості інших витрат, пов`язаних з навчанням (вартості підручників, посібників для навчання, вартості іншого приладдя, проїзду до навчального закладу, тощо), позивач не надала.

Окрім того слід зазначити, що відповідач ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 .

Проте зазначеного суд першої інстанції не врахував та дійшов передчасного висновку про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на час навчання у розмірі частини від всіх видів доходів відповідача.

Враховуючи, що дочка відповідача є повнолітньою, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач спроможний надавати таку матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що він сплачує аліменти на утримання ще однієї неповнолітньої дитини, колегія суддів з урахуванням того, що розмір призначених аліментів у цьому випадку має бути не більш як достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не повинен призводити до його збагачення, вважає, що аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно будуть достатніми для належного утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, відповідатиме реаліям сьогодення та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платника аліментів.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Статтею 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 слід задовольнити, рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру стягнутих аліментів змінити, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 у зв`язку з навчанням, з 1/4 до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно починаючи з 01.11.2023 року на період навчання і до закінчення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-х років.

Що стосується вимоги ОСОБА_2 про стягнення витрат на правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, врахувавши відсутність доказів, приходить до висновку про відсутність підстав у стягненні судових витрат за представництво в суді апеляційної інстанції в розмірі 3000,00 грн.

Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

За подання позовної заяви до сплати належав судовий збір у розмірі 1073,60 грн. Позивачка ОСОБА_4 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Оскільки апеляційний суд змінює розмір стягнутих аліментів, задовольняючи частково позовні вимоги, належить також змінити рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнутого з ОСОБА_2 на користь держави судового збору, зменшивши його суму з 1 073,60 грн до 536,80 грн.

При зверненні з апеляційною скаргою ОСОБА_2 сплачено 1 288,32 грн судового збору (а.с. 150). У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги ОСОБА_2 , останньому належить компенсувати у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 1288,32 грн судового збору за апеляційний розгляд справи.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Коханія Олексія Володимировича задовольнити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23 лютого 2024 року змінити, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку з навчанням, з 1/4 до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно починаючи з 01.11.2023 року на період навчання і до закінчення дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення нею 23-х років.

Зменшити визначену судом першої інстанції суму судового збору, яку стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави, з 1 073,60 грн. до 536,80 грн.

Компенсувати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 1288, 32 грн. судового збору за апеляційний розгляд справи.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді