Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
25.03.24 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Гунчак Т.М.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якої є ОСОБА_2 ,
доБердичівської міської ради Житомирської області
провизначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому просить визначити їй додатковий строк два місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що їй нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері у зв`язку з неприйняттям спадщини у встановлений законодавством України строк, цей строк вона пропустила з поважних причин, оскільки не знала про смерть матері.
Бердичівська міська рада Житомирської області своєї позиції щодо предмета спору у порядку визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомила.
Суд не приймає до уваги заяви ОСОБА_4 , у яких він зазначає, що представником Бердичівської міської ради Житомирської області, так як до них не додано документів, які б підтверджували його повноваження (що він є адвокатом або здійснює самопредставництво органу місцевого самоврядування).
Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом від 15.10.2009 р. про смерть (а. с. 9).
ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом від 30.03.2016 р. про народження та свідоцтвом від 24.10.2015 р. про укладення шлюбу (а. с. 10, 7, 8).
Тобто, зважаючи на статті 1216 1218, 1222, 1223, 1258 та 1261 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_3 першої черги за законом.
Відповідно до частини третьої статті 1268, частин першої та другої статті 1269 Цивільного кодексу України сспадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Частинами першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Таким чином ОСОБА_1 як така, що на час відкриття спадщини постійно з ОСОБА_3 не проживала, для прийняття спадщини повинна була подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), проте не зробила цього, що випливає зі змісту її позовної заяви, довідки від 05.06.2019 р. Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 7 та постанови від 15.09.2023 р. № 643/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Богатирчука А.М. (а. с. 58, 6).
Статтею 1272 Цивільного кодексу України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Абзацами першим та другим пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суд України від 30.05.2008 р. № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Тобто відповідачами у цій справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , і лише за їх відсутності територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
З матеріалів спадкової справи № 25/2020, заведеної приватним нотаріусом Бердичівського районного нотаріального округу Житомирської області Богатирчуком А.М. 07.03.2020 р. після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , випливає, що спадкоємцями ОСОБА_3 першої черги за законом є її чоловік ОСОБА_5 , та її син ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (проте документи, які б достовірно підтверджували, що ОСОБА_6 є сином ОСОБА_3 , зокрема, свідоцтво про народження, матеріали справи не містять), які на час відкриття спадщини постійно з нею проживали (що підтверджується довідкою від 05.06.2019 р. Міського комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 7, а. с. 58), а тому, зважаючи на положення частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України (спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї), вважаються такими, що прийняли спадщину (а. с. 56, 57, 62, 63).
У матеріалах спадкової справи відсутні заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про відмову від спадщини ОСОБА_3 , при цьому з заяв представника ОСОБА_5 вбачається, що останній спадщину прийняв так як постійно проживав разом ОСОБА_3 на час відкриття спадщини (а. с. 56, 57).
Таким чином належними відповідачами у справі є ОСОБА_5 та спадкоємці (за наявності) ОСОБА_6 , які прийняли спадщину (за умови, що він дійсно є сином ОСОБА_3 ), а Бердичівська міська рада Житомирської області є неналежним відповідачем.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні такого позову, а тому Суд вважає за недоцільне встановлювати інші обставини справи, оскільки незалежно від їх встановлення позов не підлягає задоволено.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.
Керуючись статтями 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут