1Справа № 335/1022/24 2/335/1147/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Шалагінової А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (письмове провадження) цивільну справу за позовом концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води,

ВСТАНОВИВ:

26.01.2024 Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, мотивуючи свої вимоги тим, що у період з 01.10.2015 по 31.12.2023 позивач надавав відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 . Оплату за надані послуги відповідач не здійснював, у зв`язку із чим має заборгованість розміром 25 281,56 грн. Претензій щодо якості теплової енергії за вказаний період не надходило. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості у зазначеному вище розмірі, а також судовий збір.

Відповідач ОСОБА_1 з позовом не погодився з тих підстав, що він є власником 8/75 частин кімнати № 8 площею 13,51 кв.м, 8/25 частин квартири АДРЕСА_2 . Квартирою не користується, оскільки інші співвласники не надають йому доступу до квартири. Опалювальна площа його частини квартири становить 19,40 кв.м, тобто 8/25 від загальної площі 60,61 кв.м. З 04.07.2017 у квартирі наявний прилад обліку, доступу до якого він також не має. З наданого позивачем розрахунку неможливо встановити, яким чином здійснено помісячне нарахування, не зазначено обсягу наданих послуг та їх вартість. На умови типового договору від 01.11.2021 він не погоджувався, оплат за цим договором не проводив, а тому договір не є укладеним.

Крім того, відповідач посилався на пропуск позивачем строку позовної давності за вимогами з грудня 2018 року. З 17.11.2022 він має другу групу інвалідності, пільги зі сплати комунальних послуг, які відповідач не застосував.

Просив у задоволенні позову відмовити.

Судом проведено такі процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання, встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Позовна заява з доданими до неї документами була направлена відповідачу позивачем до звернення до суду із позовом, що підтверджується долученими до позовної заяви копіями квитанції АТ «Укрпошта» від 16.01.2024, рекомендованого повідомлення про відправлення кореспонденції та опису вкладення у конверт (а.с. 1213).

Копію ухвали від 29.01.2024, а також позовної заяви з додатками неодноразово надсилались відповідачу за адресою його зареєстрованого місця проживання, однак конверти з поштовими відправленнями були повернуті з відмітками пошти від 15.02.2024 «за закінченням терміну зберігання», від 06.03.2024 «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 45, 47).

26.03.2024 представник відповідача отримала копії зазначених матеріалів поштою за її заявою, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням (а.с. 52).

08.04.2024 відповідачем направлено до суду відзив на позов з доданими до нього документами (а.с. 53-57).

03.05.2024 надійшла заява представника позивача, в якій вказав, що перебіг строку позовної давності зупинявся на час карантину, який діяв з 12.03.2020 до 30.06.2023, а з 24.02.2022 діє правовий режим воєнного стану, і строки позовної давності зупинені на період воєнного стану. Тому вважав, що строк позовної давності не пропущено. Крім того, за часткою квартири, яка належить відповідачу, закріплено окремий особовий рахунок № НОМЕР_1 . Інший співвласник має особовий рахунок № НОМЕР_2 . Сума заборгованості заявлена до стягнення саме за особовим рахунком відповідача (а.с. 58-65).

Ухвалою від 03.05.2024 відмовлено у задоволенні клопотань відповідача про передачу справи на розгляд іншому суду, про залучення співвідповідачів, про зобов`язання позивача зняти показання приладу обліку у квартирі, про що скласти відповідний акт, надати суду щомісячні розрахунки суми боргу, починаючи з жовтня 2015 року, з урахуванням показників приладу обліку, у розгляді справи оголошено перерву до 30.05.2024 (а.с. 66-67).

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

З урахуванням викладеного, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивачем надавались послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у житлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 , 24/75 якої на праві власності належить відповідачу (а.с. 26-29).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів № 360116352 від 27.12.2023, іншим співвласникам вказаної квартири належать: 17/75 часток ОСОБА_2 , 17/75 часток ОСОБА_3 , 17/75 ОСОБА_4 . Загальна (опалювальна) проща вказаної квартири становить 60,61 кв.м (а.с. 2629).

Відповідно до довідки щодо заборгованості за надані послуги від 02.05.2024 № б/н, за вказаною адресою закріплено два особових рахунки: за часткою квартири, яка належить відповідачу, закріплено особовий рахунок № НОМЕР_1 ; інший співвласник ОСОБА_3 має особовий рахунок № НОМЕР_2 (а.с. 65).

Відповідно до розрахунку суми заборгованості, за період з 01.10.2015 по 31.12.2023 та довідки щодо заборгованості за надані послуги заборгованість відповідача за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання складає 25 281,56 грн.

Зазначений розрахунок заборгованості не був спростований відповідачем у встановленому процесуальним законом порядку з урахуванням принципу змагальності, оскільки, зазначаючи про недоведеність цього розрахунку, відповідач не навів власний розрахунок заборгованості, не зазначив, в чому саме полягає невідповідність суми заборгованості фактичному обсягу наданих послуг із посиланням на відповідні докази.

Зазначення відповідачем про те, що позивач не вірно зробив обчислення опалювальної площі при розрахунку заборгованості спростовується змістом укладеного між сторонами договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 09.07.2020, в якому визначено опалювальну площу 19,7 кв.м, що відповідає частці відповідача у спільній частковій власності (а.с. 1619). Цей договір був чинним до 30.10.2021.

Станом на 01.11.2021 є укладеним типовий індивідуальний договір № 605506855 про надання послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , між концерном «Міські теплові мережі» та ОСОБА_1 (а.с. 2025).

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов`язки.

За умовами ст. 68 Житлового кодексу України та ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплено обов`язок споживача оплачувати вказані послуги.

Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, що втратили чинність згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 85, але діяли у період виникнення заборгованості, централізоване постачання гарячої води - це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання; централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Таким чином, позивач є виконавцем з надання послуг з теплопостачання та надавав послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у приміщення квартири відповідача.

Відповідно до п. 29 Правил споживач має право на несплату вартості послуг лише в разі їх ненадання виконавцем або припинення надання у встановленому порядку за письмовою заявою споживача.

Доказів ненадання виконавцем або припинення надання вказаних послуг позивачем суду не надано.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що позивач виконував свій обов`язок по наданню послуг, такі послуги позивачем надавались, а тому виходячи із вищенаведених вимог законодавства відповідач був зобов`язаний своєчасно вносити плату за надані комунальні послуги.

Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості, а також наявності підстав для застосування наслідків пропуску строку позовної давності, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За змістом ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті).

Під час розгляду справи відповідач у відзиві зазначив клопотання про застосування строків позовної давності.

Концерн «МТМ» був обізнаний, що відповідач протягом тривалого часу не здійснював оплату за надані послуги, оскільки на рахунок позивача не надходили відповідні грошові кошти.

За період з 01.10.2015 по 31.12.2023 відповідачем послуги позивача не сплачувались, і відповідно переривання строку позовної давності не відбулося.

До суду із цим позовом позивач звернувся 26.01.2024.

Заперечуючи проти застосування наслідків пропуску строку позовної давності представник позивача посилалась на те, що відповідно до п. 12 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

В Україні карантин для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби (COVID 19) було запроваджено з 12.03.2020 та продовжено у подальшому до 30.06.2023. З 01.07.2023 карантин скасований (інформація у загальному доступі в Інтернет ст. 82 ч. 3 ЦПК України).

Проте, не може продовжуватися автоматично строк позовної давності через карантин в силу вищезазначеного п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який закінчився ще до введення цього карантину, адже заборгованість заявлена позивачем до стягнення починаючи із 01.10.2015.

Разом з тим, статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тому, виходячи із дати набуття відповідачем права власності на частину квартири, яка зазначена в Інформаційній довідці № 360116352 від 27.12.2023, а саме: 8/75 часток квартири відповідач набув 12.06.2020 за договором купівлі-продажу, 8/75 часток квартири 12.06.2020 за договором купівлі-продажу, та 8/75 часток квартири 27.01.2020 за договором дарування, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості починаючи із 01.10.2015 до дня набуття відповідачем права власності на відповідні частки квартири.

При цьому, суд враховує, що позивачем не надано доказів, що ОСОБА_1 був власником або за згодою власника користувався вказаними частками квартири до набуття права власності на них за даними вищезазначеної Інформаційної довідки. Будь-якої укладеної угоди між власником квартири та її користувачем щодо плати за користування вищезазначеними частками квартири, матеріали справи не містять.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає заборгованість за період з 27.01.2020 (тобто, у межах строку позовної давності, який було продовжено на час встановлення з 12.03.2020 карантину) по 31.12.2023 з оплати за надані послуги по 8/75 часток квартири, а з 12.06.2020 по 31.12.2023 по 24/75 часток вказаної квартири (тобто, по усім належним часткам).

Враховуючи, що наданий позивачем розрахунок заборгованості зроблений по особовому рахунку відповідача № НОМЕР_1 , що закріплений за належними відповідачу 24/75 часток квартири, отже розмір заборгованості, який підлягає стягненню, слід обчислювати наступним чином.

За період 12.06.202031.12.2023: у червні 2020 року відповідачу не було здійснено нарахувань за послуги опалення та гарячого водопостачання, сальдо на 01.06.2020 становить 12 474,64 грн. за опалення та 80,96 грн. за гаряче водопостачання. Таким чином, розмір заборгованості за вказаний період становить 12 725,96 грн. (25 281,56 грн. 12 474,64 грн. 80,96 грн. = 12 725,96 грн.).

За період з 27.01.2020 по 12.06.2020: у січні 2020 р. відповідачу було нараховано 608,71 грн. за опалення. Нарахування за послуги з гарячого водопостачання протягом вказаного періоду не здійснювалось. Отже, за 4 дні січня 2020 р. розмір нарахувань становить 78,54 грн. (608,71 : 31 день х 4 дні = 78,54 грн.). Цю суму також необхідно розділити на 3, адже фактично розрахунок зроблено по всім часткам, у той час як станом на 27.01.2020 відповідач був власником лише 8/75 частки (тобто, 1/3 від усієї належної відповідачу частки станом на 12.06.2020). Отже, заборгованість за період з 27.01.2020 по 31.01.2020 становить 26,18 грн. (78,54 грн. : 3 = 26,18 грн.). Далі, за період з 01.02.2020 по 01.06.2020 відповідачу нараховано за опалення 1 251,52 грн. (633,73 грн. + 376,76 грн. + 241,03 грн. = 1 251,52 грн.), яку також необхідно розділити на 3 з вищезазначених підстав, що становитиме 417,17 грн. Далі, за 12 днів червня 2020 року нарахування за послуги позивачем не здійснювалось. Таким чином, за період з 27.01.2020 по 12.06.2020 розмір заборгованості відповідача становить 443,35 грн. (26,18 грн. + 417,17 грн. = 443,35 грн.).

Враховуючи викладене, загальна сума заборгованості відповідача за період з 27.01.2020 по 31.12.2023 складає 13 169,31 грн. (12 725,96 грн. + 443,35 грн. = 13 169,31 грн.), яка підлягає стягненню на користь позивача.

Таким чином, клопотання відповідача про застосування строку позовної давності є необґрунтованим.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості розміром 13 169,31 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити.

Оскільки відповідач станом на дату звернення позивача до суду із цим позовом мав статус інваліда ІІ групи (а.с. 55), тобто є особою, яка звільняється від сплати судового збору в силу положень п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому позивачу в порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України з Державного бюджету України належить компенсувати судові витрати зі сплати судового збору відповідно до п.п. 1-1 п. 16 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 45)пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що складає 1 259,65 грн. (52 % від 2 422,40 грн.).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Концерну «Міські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 27 січня 2020 року по 31 грудня 2023 року в розмірі 13 169 (тринадцять тисяч сто шістдесят дев`ять) грн. 31 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Компенсувати Концерну «Міські теплові мережі» судовий збір розміром 1 259 (одна тисяча двісті п`ятдесят дев`ять) грн. 40 коп. з відповідного рахунка спеціального фонду державного бюджету, на який судовий збір був зарахований.

Рішення ухвалене за наслідками розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та складене в повному обсязі 30 травня 2024 року.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач Концерн «Міські теплові мережі», , юридична адреса: вул. Героїв полку «Азов», буд. 137, м. Запоріжжя;

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя А.В. Шалагінова