СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/3032/24
ун. № 759/6546/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 р. адвокат Сало О.П., який представляє інтереси позивача, звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом, який обґрунтовує фактичним припиненням шлюбних відносин між сторонами.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року заяву залишено без руху. Встановлено спосіб усунення недоліків шляхом надання доказів про останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача або місцезнаходження його майна, або постійного його місця роботи. Надано строк 7 днів на усунення недоліків заяви.

01.05.2024 р. від представника позивача адвоката Сало О.П. надійшло клопотання про долучення доказів. На виконання ухвали суду від 05 квітня 2024 року на підтвердження місця проживання відповідача ОСОБА_2 надано акт про встановлення фактичного проживання від 29.04.2024 р., складений головою правління ОСББ.

Дослідивши вказане клопотання та матеріали цивільної справи, суддя доходить наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

З аналізу наведених норм слідує, що ЦПК України встановлює вимоги про пред`явлення позовних вимог саме за зареєстрованим місцем проживання або перебування особи, а не фактичним.

Доказів на підтвердження останнього відомого зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 , місцезнаходження його майна чи постійного його заняття (роботи) позивачем не надано.

Так, позивач долучає копії документа, що посвідчує особу відповідача без відмітки про його зареєстроване місце проживання.

Суд критично оцінює долучений представником позивача акт про встановлення фактичного проживання від 29.04.2024 р., складений головою правління ОСББ, оскільки такий доказ у розумінні ч. 1 ст. 27, п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України достовірно не підтверджує зареєстроване місце проживання особи.

При цьому, судом використано всі засоби для встановлення зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 . Так, з інформації в ІТС «Реєстр територіальної громади м.Києва» ОСОБА_2 не зареєстрований у територіальній громаді м.Києва. З відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_2 не має зареєстрованого місця проживання на території України.

Суддя, вважає, що представником позивача, яким є адвокат, не вжито всіх заходів для встановлення останнього відомого зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 , якими могли б бути й інші сторінки паспорту відповідача, не надано доказів на підтвердження місцезнаходження його майна, якими могли б бути витяги з відповідних реєстрів, чи постійного його заняття (роботи).

Відтак, це позбавляє можливості суд відкрити провадження у справі на підставі ч. 9 ст. 28 ЦПК України.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що представником позивача не усунено недоліки в зазначеній ухвалі судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 квітня 2024 року, заява підлягає поверненню.

Здійснивши аналіз норм законодавства, можна зробити висновок, що особа, яка подала заяву, наділена низкою процесуальних прав та обов`язків. Зокрема, в разі подання особою позовної заяви оформленої з порушенням вимог статей 175 і 177 ЦПК України, або без сплати судового збору за подання такої позовної заяви суддя зобов`язаний постановити ухвалу про залишення позову без руху із зазначенням його недоліків.

Також слід зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пунктом 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення у справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до ч. 5 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За наведених вище обставин позовну заяву слід повернути позивачу.

На підставі викладеного, а також керуючись ст. ст.127, 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заявуОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, повернути позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.Ю. Єросова