Справа № 226/2347/23
Провадження №2/226/661/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2024 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої - судді Клепки Л.І.,

секретаря судового засідання Філіпповської Т.Г.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мирноград Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову вказала, що вироком Димитровського міського суду Донецької області від 23.01.2023, що набрав законної сили 07.06.2023, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді восьми років позбавлення волі. За встановленими судом обставинами 29.09.2020 приблизно о 19.00 год біля будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3 під час сварки з її батьком ОСОБА_4 умисно завдав йому тяжких тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми, від якої він 07.10.2024, не приходячи до тями, помер у КНП «Обласна клінічна травматологічна лікарня» міста Лиман Донецької області. Вона, як донька, була визнана потерпілою у даному кримінальному провадженні. Зазначаючи на те, що через непоправну і раптову втрату близької людини, яка сталася з вини ОСОБА_3 , вона зазнала значних моральних страждань, які полягають у глибоких переживаннях, побоюваннях та страху за життя батька, яких вона зазнала під час його лікування, а також невимовних душевних стражданнях внаслідок його смерті, що порушило нормальний перебіг її життя, завдало важких емоційних страждань та спричинило невпевненість у завтрашньому дні, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь моральну шкоду, яку вона оцінює у 1000 000 грн.

В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги і, обґрунтовуючи їх викладеними у позовній заяві доводами, просила задовольнити. Зазначала на особливу роль в її житті батька, який їй допомагав, підтримував та якого вона дуже любила, а його безповоротна втрата з вини відповідача завжди спричинятиме їй глибокі душевні страждання, що істотно змінюють її життя.

Вважала, що моральна шкода у визначеному нею розмірі хоча і не поверне близьку їй людину, проте частково відновить справедливість за спричинені їй страждання.

Відповідач в судове засідання не з`явився, правом відзиву на позов не скористався, надав повноваження на участь у розгляді справи своєму представнику ОСОБА_2 , діючій на підставі ордера адвоката, яка позовні вимоги визнала частково. Визначений позивачем розмір моральної шкоди в 1000 000 грн вважала завищеним, таким, що не відповідає засадам розумності, виваженості і справедливості та направленим на безпідставне збагачення. Просила звернути увагу на ненадання позивачем суду доказів того, в чому полягає шкода, і з яких міркувань виходила позивач, визначаючи її розмір, та врахувати, що події, які сталися 29.09.2020 у м.Мирноград за участю ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , сталися з вини ОСОБА_4 , який вдарив сина ОСОБА_3 . Визначення розміру моральної шкоди поклала на розсуд суду.

Вислухавши доводи сторін та надавши оцінку дослідженим доказам, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого.

Згідно з частиною першою статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Частиною другою ст.1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Такі ж критерії визначення розміру моральної шкоди наводяться і в роз`ясненнях, наведених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах з про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

Судом встановлено, що позивач є донькою ОСОБА_4 (а.с.5-8,10).

Згідно свідоцтва про смерть, виданого Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) 13.10.2020, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 56 років (а.с.14).

Як слідує з вироку Димитровського міського суду від 23.01.2023, що набрав законної сили 07.06.2023, яким ОСОБА_3 засуджено за ст.121 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі та який відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України є обов`язковим для суду, причиною смерті ОСОБА_4 стала спричинена ОСОБА_3 закрита черепно-мозкова травма з переломом кісток основи черепа, крововиливом під тверду мозкову оболонку лівої півкулі, що ускладнилася набряком головного мозку.

Згідно додано до позовної заяви епікрізу історії хвороби №64121/131 ОСОБА_4 надійшов у травматологічне відділення КНП «МЦМЛ» 29.09.2020 о 20.30 год. у тяжкому стані (а.с.15-16). 30.09.2020 о 22.00 год. був госпіталізований до КНП «Обласна клінічна травматологічна лікарня» м.Лиман Донецької області з діагнозом: важка поєднана травма, важка ЧМТ, забій ГМТ з наявністю субдуральної полушарної гематоми зліва, забій лівої скроневої долі, масивний субарахноідальний крововилив, множинні переломи кісток своду і основи черепу, ЗТЧК, ускладнена набряком головного мозку, де ІНФОРМАЦІЯ_1, не приходячи до тями, помер (а.с.17-47).

Отже, протиправні умисні дії ОСОБА_3 знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті батька позивача ОСОБА_1 , і вона має право на відшкодування їй ОСОБА_3 моральної шкоди.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер вчиненого відповідачем кримінального правопорушення, глибину та тривалість душевних страждань позивачки, зазнаних безповоротною втратою рідної людини, яка займала важливе місце у її житті, що вимагає від неї неабияких зусиль, необхідних для відновлення рівноваги, душевного спокою та організації свого життя.

Беручи до уваги зазначене, суд вважає за необхідне, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, стягнути з відповідача на користь позивачки у відшкодування моральної шкоди 300 000 грн, що буде справедливою сатисфакцією потерпілій стороні.

Твердження представника відповідача про те, що нанесення тілесних ушкоджень було спровоковано діями самого потерпілого, факту безумовного спричинення позивачці моральних та душевних страждань в результаті злочинних та умисних дій відповідача не спростовують, а посилання на не підтвердження позивачкою доказами спричинення їй моральної шкоди є безпідставними, оскільки втрата рідної людини є найвищою немайновою втратою, яка не підлягає відновленню, і підтвердження письмовими доказами не потребує.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат у справі, суд вважає за необхідне, керуючись положеннями ст.141 ЦПК України, покласти їх на відповідача та стягнути з нього на користь держави 3000 грн, так як позивачка відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнена.

Керуючись ст. ст.4, 12-13, 76-78, 81-82, 89, 141, 258-259, 263-266, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , в відшкодування моральної шкоди 300 000 (триста тисяч) 00 гривень.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 3000 (три тисячі) 00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Вступна і резолютивна частини рішення проголошені 04.06.2024. Повний текст судового рішення виготовлено 10.06.2024.

Суддя Л.І.Клепка