Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2024 Справа №607/10545/24

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Братасюка В.М., за участі секретаря судового засідання Тинкалюк Є.І., представника заявниці ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 звернулась в суд із заявою про видачу обмежувального припису, у якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 на строк шість місяців, просить визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: заборонити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 : - перебувати у місці проживання (перебування) ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ; ??наближатися на відстань до 1 км. до місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; ??наближатись на відстань 500 (п?ятсот) метрів до ОСОБА_2 (У громадських місцях) та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб.

На обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2 . Відповідно до довідки від 14.06.2022 № 179 виданою дочірнім підприємством «Благоустрій 1», ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом із своєю матір?ю ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Поряд з цим, за вказаною адресою також проживає ії син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.08.1996, вище вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Впродовж дев?яти років ОСОБА_2 систематично потерпає від насильства зі сторони свого сина - ОСОБА_3 . Поведінка ОСОБА_3 негативно впливає на здоров?я, моральний стан та працездатність матері. Син постійно її принижує, погрожує фізичною розправою, ображає нецензурними словами, систематично вчиняє психологічне домашнє насилля та фізичне насильство, штовхає та б?є. Після щоденних скандалів, сварок, образ нецензурними словами та погроз з боку сина, вона не може вести розмірений спосіб життя, відчувати себе у безпеці, оскільки, ОСОБА_3 не контролює свої дії і має ряд ознак людини з психічними розладами.

Сам ОСОБА_3 не працює, веде нездоровий спосіб життя, зловживає алкогольними напоями та ймовірно приймає наркотичні речовини (оскільки під час вчинення насильницьких дій у ОСОБА_3 чітко виражені ознаки наркотичного сп?яніння, які проявляються у розширених зіницях, підвищеній жвавості, рухливості ходи і мови та почервонінні або ж блідності обличчя). Мати неодноразово просила не приходити до неї у такому стані, але він на це не зважає та стукає по вікнах, гримає в двері, погрожує, вимагає впустити в квартиру. Самостійно бере їжу, яку заявниця купляє за власні кошти, а також жодним чином не допомагає в побуті. У зв?язку з проявом такої агресивної та неадекватної поведінки, ОСОБА_2 та її спів жителі неодноразово зверталась до працівників поліції.

Згідно відповіді на адвокатський запит від 04.04.2024 № С-5баз, встановлено, що відповідно до відомостей, які містяться в Інформаційному порталі Національної поліції України повідомлено, що в період часу з 01.01.2015 по цей час на спеціальну лінію «102» ГУНІ в Тернопільській області надійшло 98 повідомлень з приводу вчинення домашнього насильства та інших конфліктних ситуацій за адресою АДРЕСА_1 .

В даній відповіді також міститься інформація, що згідно бази ІПНП відносно гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено ряд адміністративних адміністративних справ, які в подальшому скеровувались до суду . Водночас, впродовж січня 2023 року по березень 2024 року, відносно ОСОБА_3 було винесено 8 термінових заборонних приписів стосовно кривдника, які полягали у зобов?язанні залишення місця проживання (перебування) постраждалої особи, забороні на вхід та перебуванні у місці проживання (перебування) постраждалої особи та забороні та в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, до їх спливу або ж після їх спливу, ОСОБА_3 знову продовжував та продовжує вчиняти насилля щодо своєї матері та осіб, які проживають разом із нею за вище вказаною адресою, з ще більшою жорстокістю, проявляючи грубу агресію та погрожуючи фізичною розправою. Впродовж дев?яти років, поведінка ОСОБА_3 ніяким чином не змінюється, станом на сьогодні, заявниця не має більше сил терпіти ганебне ставлення її сина, поведінка якого відображається на стані її здоров?я, оскільки, вона є людиною старшого віку, а будь-яке хвилювання або насильство щодо неї може завдати непоправних наслідків її здоров?ю та є реальною загрозою життю. Будь-які словесні вмовляння сина не чинити насильство щодо своєї матері не дають позитивного результату. Крім цього, згідно відповіді на адвокатський запит від 24.04.2024 наданої Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області встановлено, що відносно ОСОБА_3 перебувало ряд справ щодо притягнення його до адміністративної відповідальності .

Таким чином заявник вважає, що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства та, з метою забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо заявника, необхідно застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний припис на строк 6 (шість) місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав.

У судовому засіданні представник заявниці звернення підтримав, просить вимогу задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судом про час і місце судового розгляду.

Заслухавши пояснення представника заявниці, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2 . Відповідно до довідки від 14.06.2022 № 179 виданою дочірнім підприємством «Благоустрій 1», ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом із своєю матір?ю ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Поряд з цим, за вказаною адресою також проживає ії син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.08.1996, вище вказана квартира належить на праві спільної сумісної власності гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Впродовж дев?яти років ОСОБА_2 систематично потерпає від насильства зі сторони свого сина - ОСОБА_3 . Поведінка ОСОБА_3 негативно впливає на здоров?я, моральний стан та працездатність матері. Син постійно її принижує, погрожує фізичною розправою, ображає нецензурними словами, систематично вчиняє психологічне домашнє насилля та фізичне насильство, штовхає та б?є. Після щоденних скандалів, сварок, образ нецензурними словами та погроз з боку сина, вона не може вести розмірений спосіб життя, відчувати себе у безпеці, оскільки, ОСОБА_3 не контролює свої дії і має ряд ознак людини з психічними розладами.

Сам ОСОБА_3 не працює, веде нездоровий спосіб життя, зловживає алкогольними напоями та ймовірно приймає наркотичні речовини (оскільки під час вчинення насильницьких дій у ОСОБА_3 чітко виражені ознаки наркотичного сп?яніння, які проявляються у розширених зіницях, підвищеній жвавості, рухливості ходи і мови та почервонінні або ж блідності обличчя). Мати неодноразово просила не приходити до неї у такому стані, але він на це не зважає та стукає по вікнах, гримає в двері, погрожує, вимагає впустити в квартиру. Самостійно бере їжу, яку заявниця купляє за власні кошти, а також жодним чином не допомагає в побуті. У зв?язку з проявом такої агресивної та неадекватної поведінки, ОСОБА_2 та її спів жителі неодноразово зверталась до працівників поліції.

Згідно відповіді на адвокатський запит від 04.04.2024 № С-5баз, встановлено, що відповідно до відомостей, які містяться в Інформаційному порталі Національної поліції України повідомлено, що в період часу з 01.01.2015 по цей час на спеціальну лінію «102» ГУНІ в Тернопільській області надійшло 98 повідомлень з приводу вчинення домашнього насильства та інших конфліктних ситуацій за адресою АДРЕСА_1 .

В даній відповіді також міститься інформація, що згідно бази ІПНП відносно гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено ряд адміністративних адміністративних справ, які в подальшому скеровувались до суду. Водночас, впродовж січня 2023 року по березень 2024 року, відносно ОСОБА_3 було винесено 8 термінових заборонних приписів стосовно кривдника, які полягали у зобов?язанні залишення місця проживання (перебування) постраждалої особи, забороні на вхід та перебуванні у місці проживання (перебування) постраждалої особи та забороні та в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, до їх спливу або ж після їх спливу, ОСОБА_3 знову продовжував та продовжує вчиняти насилля щодо своєї матері та осіб, які проживають разом із нею за вище вказаною адресою, з ще більшою жорстокістю, проявляючи грубу агресію та погрожуючи фізичною розправою.

Впродовж дев?яти років поведінка ОСОБА_3 ніяким чином не змінюється, станом на сьогодні, заявниця не має більше сил терпіти ставлення її сина, поведінка якого відображається на стані її здоров?я, оскільки, вона є людиною старшого віку, а будь-яке хвилювання або насильство щодо неї може завдати непоправних наслідків її здоров?ю та є реальною загрозою життю. Будь-які словесні вмовляння сина не чинити насильство щодо своєї матері не дають позитивного результату.

Крім цього, згідно відповіді на адвокатський запит від 24.04.2024 наданої Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області встановлено, що відносно ОСОБА_3 перебувало ряд справ щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, а саме:

постанова від 26.01.2015 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/1297/15-п); постанова від 09.02.2015 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/2135/15-п); постанова від 09.09.2016 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч 1ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/10002/16-п1); постанова від 16.06.2017 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч 1ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/5641/17); - постанова від 23.04.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/6941/18); постанова від 20.06.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/11286/19); постанова від 25.09.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. І ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/16216/20); постанова від 18.12.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/21291/20); постанова від 22.04.2021 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/7098/21); рішення від 12.05.2021 у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 . заінтересована особа - ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису (справа № 607/6469/21); - видано обмежувальний припис ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким на строк 6 (шість) місяців заборонити спільне перебування з ОСОБА_2 в житлових кімнатах, а також наближатись на відстань ближче 2 м. в приміщеннях загального користування квартири по АДРЕСА_1 . ухвала від 19.08.2021 у кримінальному провадженні №0001139 від 17.07.2021 про обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України (справа № 607/13399/21); постанова від 29.09.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч 1 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/13154/22); постанова від 19.01.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/870/24); постанова від 27.02.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/2673/23); постанова від 05.03.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/4619/24); постанова від 09.03.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/3779/23); постанова від 11.03.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/5087/24); постанова від 11.04.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/6172/23); постанова від 05.05.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/7763/23); постанова від 05.05.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/7635/23); постанова від 01.06.2023 про притягнення од адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/9144/23); - постанова від 06.07.2023 про притягнення од адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/10290/23); постанова від 16.08.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 182 КУпАП (справа № 607/14734/23); постанова від 08.09.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/16569/23); постанова від 08.09.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/16571/23); постанова від 18.09.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/17595/23); постанова від 18.09.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч, 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/17293/23); постанова від 17.10.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/15283/23); постанова від 16.11.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/22062/23); постанова від 23.11.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/22612/23); постанова від 24.11.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (справа № 607/22614/23): постанова від 17.04.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 173-2, ч. 1 ст. 173-2. ч. 2 ст. 182. ч. 2 ст. 182 КУпАП (справа № 607/6163/24).

Повідомила, що станом на сьогодні, психічні розлади ОСОБА_3 загострилися і він надалі продовжує систематично проявляти безпідставні прояви агресії щодо своєї матері. Неправомірні дії з боку ОСОБА_3 завдають матері моральних (що полягає в душевному болі, постійному переживанні за своє життя і здоров?я, приниженні її честі та гідності), а також фізичних страждань (синьці, садни на тілі). Аби уникнути повторних випадків домашнього насильства щодо неї, вважає, що до її сина - ОСОБА_3 необхідно застосувати обмежувальний припис, щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від недопущення повторних випадків вчинення домашнього насильства щодо неї.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3502 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 3504 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до ч. 1 ст. 3506 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Верховним Судом у постанові № 753/4405/20 від 12 квітня 2022 року зазначено, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будьякому його прояві.

Основним нормативноправовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційноправові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Стаття 26 зазначеного Закону визначає, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема, постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Обмежувальний припис не може містити заходів, що обмежують право проживання чи перебування кривдника у місці свого постійного проживання (перебування), якщо кривдником є особа, яка не досягла вісімнадцятирічного віку на день видачі такого припису.

Верховний Суд у постанові № 299/3692/19 від 30 червня 2021 року вказав, що враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Згідно із ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 згаданого Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 369/7782/19 зроблено висновок, що відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що заявниця обґрунтовано звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки ОСОБА_2 дійсно є постраждалою особою, а її кривдником є заінтересована особа ОСОБА_3 .

З огляду на вказані обставини, суд приходить висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_2 та про необхідність видачі обмежувального припису щодо ОСОБА_3 на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

заборонити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 : - перебувати у місці проживання (перебування) ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ; ??наближатися на відстань 300 м. до місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; ??наближатись на відстань 50 метрів до ОСОБА_2 (У громадських місцях) та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб.

Суд вважає, що вказані тимчасові обмеження прав ОСОБА_3 є виправданими та доречними, відповідають меті їх застосування, та забезпечать дієвий та ефективний захист заявниці від кривдника.

Оцінивши надані докази, з урахуванням оцінки ризиків, суд вважає, що саме такий строк дії обмежувального припису (шість місяці) є пропорційним, необхідним та достатнім для уникнення фізичного контакту потерпілої та кривдника, у тому числі для запобігання подальшого розвитку конфлікту та захисту здоров`я потерпілої.

Згідно із вимогами частини 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 350-6, 352-355 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , на строк 6 (шість) місяців, яким встановити наступні заходи тимчасового обмеження прав кривдника заборонити:

- перебувати у місці проживання (перебування) ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ; ??наближатися на відстань 300 м. до місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; ??наближатись на відстань 50 метрів до ОСОБА_2 (У громадських місцях) та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; - вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_2 або контактувати з нею через інші засоби зв?язку особисто і через третіх осіб.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Судові витрати у справі віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити Тернопільське районне управління поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області (бульвар. Т. Шевченка, 10, м. Тернопіль, 46001) для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Тернопільської міської ради (вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46001).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_2 АДРЕСА_1

Заінтересована особа ОСОБА_3 АДРЕСА_1

Головуючий суддяВ. М. Братасюк