Провадження № 2/537/709/2024
Справа № 537/1403/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2024 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді - Хіневича В.І., за участі секретаря судового засідання - Бакай М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб: Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини,-

встановив:

До Крюківського районного суду м.Кременчука звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 , згідно якої прохала суд, надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , без письмової згоди батька ОСОБА_2 . Судовий збір, який підлягає стягненню при поданні позовної заяви та сплачений в сумі 1211,20 грн. прохала стягнути з відповідача на її користь.

В обґрунтуванні позову вказала, що з вона з відповідачем перебували у шлюбі з 14.02.2023 року. Мають спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.10.2023 року у справі №537/3534/23 шлюб між ними було розірвано. 01.09.2023 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області видано судовий наказ про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини. На даний час вони з донькою зареєстровані в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 26.12.2012 року. Відповідач зареєстрований та проживає в іншому місці, а саме за адресою: АДРЕСА_3 . З метою створення належних умов для проживання, розвитку, навчання та відпочинку дитини після розірвання шлюбу, вона разом з донькою змінила місце проживання, а саме мешкають в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , 1/4 якої на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить їй. Загальна площа цієї квартири становить 65,9 кв.м., вона значно більша за ту де вони зареєстровані зараз. Тобто, має достатньо місця для створення належних матеріально-побутових умов для проживання та розвитку малолітньої доньки, а також для забезпечення її потреб. 18.03.2024 року вона звернулася до Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з заявою про зміну реєстрації її місця проживання та місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , але у реєстрації доньки їй було відмовлено у зв`язку з не наданням письмової згоди батька, на підставі п.87.3, п.75 Порядку декларування та реєстрації місця проживання, затвердженого Постановою КМУ від 07.02.22 № 265. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханням надати письмову згоду на зміну реєстрації дитини, однак, відповідач ухиляється від будь-яких відповідей стосовно вирішення питання зміни реєстрації доньки та не надає письмової згоди на реєстрацію місця проживання дитини, що суперечить інтересам дитини та її також, а тому вона вимушена була звернутися до суду.

Ухвалою суду від 29 березня 2024 року позовну заяву було залишено без руху та надану позивачу строк на усунення виявлених недоліків.

Ухвалою суду від 17 квітня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16 травня 2024 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, згідно якої прохає справу розглянути без участі позивача, позовні вимоги підтримує повністю та прохає їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву згідно якої справу прохав розглянути без його участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

Треті особи: Служба у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та Крюківська районна адміністрація Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали заяву про слухання справи без присутності представника.

Враховуючи заяви сторін, суд вирішив на підставі ст. 211, ст. 247 ЦПК України, провести судовий розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія НОМЕР_1 , виданого 22 січня 2020 року Кременчуцьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про що складено відповідний актовий запис №112.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 14.02.2023 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.10.2023 року у справі №537/3534/23, що набрало законної сили 28.11.2023 року.

Згідно наявної довідки Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 19.03.2024 року за №291 ОСОБА_1 , 1985 р.н. та ОСОБА_3 , 2020 р.н. зареєстровані в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки-підтвердження виданої ОСББ «Дніпрова 60» від 08.04.2024 року за №1709, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з жовтня 2023 року по теперішній час.

Згідно матеріалів справи, 1/4 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить ОСОБА_4 .

Згідно акту №180 обстеження умов проживання від 08.04.2024 року, складеного начальником відділу соціально-правового захисту дітей служби у справах дітей ОСОБА_5 , головним спеціалістом відділу соціально-правового захисту дітей служби у справах дітей ОСОБА_6 на підставі заяви ОСОБА_1 було проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Житло розміщене на 4 поверсі 9 поверхового будинку, складається з 3 кімнат, квартира з усіма комунальними зручностями. На момент відвідування у квартирі було прибрано, наявні всі необхідні для проживання речі побутового вжитку та меблі. Під час інспектування малолітньої ОСОБА_7 вдома не було, зі слів ОСОБА_8 , дитина перебуває в ДНЗ. Для виховання та розвитку малолітньої ОСОБА_7 разом із мамою облаштована окрема кімната, в якій наявне ліжко, стіл, шафа для одягу. Дитина забезпечена одягом, іграшками, засобами гігієни та іншими речами повсякденного вжитку. За даною адресою проживають ОСОБА_1 (мама), ОСОБА_3 (дитина), ОСОБА_9 (дитина), ОСОБА_10 (дідусь). Стосунки в сім`ї доброзичливі.

Маючи намір здійснити перереєстрацію місця свого проживання та малолітньої доньки ОСОБА_7 , позивач 18.03.2024 року звернулася з заявою до Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про реєстрацію місця проживання з одночасним зняттям із зареєстрованого місця проживання, на що їй було відмовлено на підставі п.87.3, п.75 Порядку декларування та реєстрації місця проживання, затвердженого Постановою КМУ від 07.02.22 № 265, у зв`язку з ненаданням письмової згоди батька ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Частиною 4 статті 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ч.2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень

Відповідно до ч.1 ст. 242 ЦК України, батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Суд, керуючись принципом рівності прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст. 141 СК України, так і зі змісту Конвенції про права дитини, повинен давати оцінку насамперед об`єктивним обставини життя, які б свідчили про те, що хто саме із батьків, і де саме може створити кращі умови для життя дитини.

Згідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Статтею 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом.

За вимогами ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів, визначається Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ від 07.02.2022 року №265.

Пунктом 16 Порядку визначено, що місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини.

Згідно п. 17 Порядку згода іншого з батьків або законних представників дитини підтверджується електронним підписом, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. У разі ненадання одним із батьків згоди відповідно до вимог цього пункту реєстрація місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, здійснюється відповідно до пункту 33 цього Порядку.

Пунктом 33 Порядку визначено, що подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згода батьків або інших законних представників може бути надана у присутності особи, яка приймає заяву про реєстрацію місця проживання, або засвідчена нотаріально в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пп.3) п. 87 Порядку, орган реєстрації відмовляє в декларуванні/реєстрації місця проживання (перебування), знятті із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) у разі, коли особа не подала або подала не в повному обсязі необхідні документи або відомості.

Як встановлено в суді, позивачу на її звернення було відмовлено у реєстрації зміни місця проживання дитини у зв`язку з відсутністю згоди батька. В позасудовому порядку відповідач згоди на зміну місця реєстрації дитини не надавав.

Однак, під час розгляду даної справи в суді, до початку слухання справи по суті, відповідач, подав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відсутність реєстрації місця проживання дитини за місцем її фактичного проживання суперечить інтересам дитини та суттєво обмежує реалізацію її прав, що гарантовані Конституцією України та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, право на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист. Відсутність письмової згоди одного з батьків не повинна бути перешкодою для здійснення реєстрації місця проживання дітей за адресою іншого з батьків.

Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року із змінами, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Так ЄСПЛ неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа "Байт і Кеннеді проти Німеччини(п.67) "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II, проти Німеччини" (п.45). Відповідно до частини першої ст. 3 Конвенції про права дитини у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Оскільки реєстрація місця проживання малолітньої дитини за адресою, де вона не проживає, а мешкає за фактичним місцем проживання разом зі своєю матір`ю, суперечить інтересам позивача та дитини, суттєво обмежує реалізацію їх прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька підлягають задоволенню.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, згідно положень ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідному рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, згідно положень ст. 141, ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, судовий збір слід покласти на відповідача, при цьому, з урахуванням визнання позову відповідачем, слід повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовом та стягнути з відповідача на користь позивача іншу половину сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 4, 10-13, 76-81,141,142, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України ,суд-

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб: Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини - задовольнити.

Надати дозвіл на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , без письмової згоди батька ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) понесені судові витрати у вигляді 50 відсотків судового збору в сумі 605,60 грн.

Повернути з державного бюджету ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ), 50 відсотків судового збору в сумі 605,60 грн., сплаченого на номер рахунку (IBAN): UA0016718 , отримувач - ГУК у Полт.обл/Крюківськ р-н/22030101, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37959255, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), призначення платежу: судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , відповідно до квитанції № 0.0..1 від 25.03.2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.І. Хіневич