Провадження № 2/686/4454/24
УХВАЛА

06 червня 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Хмельницької області Стефанишин С.Л., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Новікова Люцина Вікторівна про розірвання договору довічного утримання, скасування рішення про державну реєстрацію, припинення права власності та припинення обтяження, визнання права власності, -

встановив:

20.05.2024 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Новікова Люцина Вікторівна про розірвання договору довічного утримання, скасування рішення про державну реєстрацію, припинення права власності та припинення обтяження, визнання права власності.

Ухвалою суду від 23.05.2024 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Вказану ухвалу було отримано представником позивача 24.05.2024 року, що підтверджується даними довідки про доставку електронного листа від 24.05.2024 року.

30.05.2024 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про звільнення останньої від сплати судового збору у зв`язку із важким матеріально-фінансовим становищем, на підтвердження якого долучила довідку про доходи ОСОБА_1 від 28.05.2024 року, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 та копію договору-замовлення на організацію та проведення поховання №124747.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору не обґрунтувано належними та допустимими доказами, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно п. 29 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, довідка про доходи членів її сім`ї, довідка про відсутність у її власності рухомого, нерухомого майна, земельної ділянки, паю тощо).

Особа має довести той факт, що її майновий стан дійсно є таким, що змушує її звернутись до суду з проханням про відстрочку, розстрочку, зменшення розміру судового збору або звільнення від нього.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, підставою для звільнення від сплати судового збору є обумовлений виключними обставинами майновий стан сторони, який об`єктивно унеможливлює сплату нею судового збору у відповідному розмірі.

Проте, заявником не надано достатніх та об`єктивних доказів на підтвердження відсутності коштів, що може бути підставою для відстрочення сплати судового збору в розумінні статті 8 Закону України «Про судовий збір», а долучено лише довідку №7904 6091 4109 9917 ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 28.05.2024 року та копію договору-замовлення на організацію та проведення поховання №124747.

Окрім того, звільнення від сплати судового збору відповідно до п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» є ініціативою, а не обов`язком суду.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).

Таким чином, для вирішення клопотання звільнення від сплати судового збору суд має встановити майновий стан сторони.

Надані позивачем письмові пояснення у заяві про усунення недоліків не містять даних, які б свідчили про наявність достатніх підстав для звільнення від сплати судового збору, а також не надано жодних доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору, у зв`язку з чим подане клопотання не підлягає задоволенню.

Варто зазначити, що відмова у задоволенні заявленого клопотання не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Суддею також враховано той факт, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Окрім того, відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Відповідно до висновку, сформульованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.

Таким чином, суддя позбавлений можливості визначити судовий збір за заявлену вимогу немайнового характеру, оскільки ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вартості спірного нерухомого майна, також не повідомлено, яка ціна позову, не сплачено також судовий збір ще за дві вимоги немайнового характеру у загальному розмірі 2422,40 грн., у зв`язку з чим позовну заяву останньої було залишено без руху.

Однак, позивачка отримавши копію ухвали суду від 23.05.2024 року, вимоги ухвали в повному обсязі не виконала та зазначені в ній недоліки не виправила.

Згідно ст.185 ч.3 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Новікова Люцина Вікторівна про розірвання договору довічного утримання, скасування рішення про державну реєстрацію, припинення права власності та припинення обтяження, визнання права власності, слід повернути позивачці.

Керуючись ст.185 ЦПК України, суддя, -

постановив:

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Новікова Люцина Вікторівна про розірвання договору довічного утримання, скасування рішення про державну реєстрацію, припинення права власності та припинення обтяження, визнання права власності, вважати неподаною та повернути позивачці.

Роз`яснити позивачці, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Сергій Стефанишин