Справа № 513/379/24
Провадження № 2/513/467/24
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2024 року Саратський районний суд Одеської області у складі: головуючої судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Русавської Н.В., позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Вельчевої Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Сарата Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вельчевої Наталі Михайлівни до Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення юридичного факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

у с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Вельчева Н.М. звернулася з позовом до суду в якому просить встановити факт що має юридичне значення, а саме факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також просила визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю в два місяця, початок якого відраховувати з дня набрання рішенням законної сили.

Позов обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді: земельної ділянки площею 4,0499 га, кадастровий номер :01:001:0385, розташованої на території Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського (колишнього Саратського) району Одеської області, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого ОСОБА_3 , державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області 04 квітня 2015 року за реєстровим № 127. 24 квітня 2015 року ОСОБА_2 склав заповіт, згідно якого спадкоємцем земельної ділянки площею 4,0499 га призначив ОСОБА_1 . 26 вересня 2023 року позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, звернувся до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 26 вересня 2023 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І. заведена спадкова справа №261/2023. При вивченні документів, нотаріусом було встановлено розбіжності в написанні прізвища у свідоцтві про смерть спадкодавця та паспорті позивача. Різниця в написанні прізвища спадкодавця та прізвища позивача « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_4 ». У зв`язку з чим 27 вересня 2023 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І. позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку через розбіжності в написанні прізвища в свідоцтві про смерть спадкодавця та паспорті позивача. Встановлення факту для позивача має юридичне значення, оскільки з ним пов`язане оформлення особистих, майнових прав, а саме отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті батька, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та спір про встановлення зазначеного факту відсутній. Також постановою приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. від 27 вересня 2023 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України. У відведений законом строк, позивач не зміг вчасно подати заяву про прийняття спадщини через об`єктивні і непереборні труднощі. Причини не прийняття спадщини позивачем у вказаній частині 1 статті 1270 ЦК України строк були поважними та полягали у тому, що позивачу ні на момент складання заповіту, ні на час смерті заповідача не було відомо про існування заповіту. Про його існування дізнався випадково в 2019 році, тобто після спливу строку для подання заяви про прийняття спадщини. Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 12 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

19 квітня 2024 року на адресу суду на виконання ухвали суду від 12 березня 2024 року надійшла спадкова справа №261/2023 до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Вельчева Н.М. у судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених у позовній заяві. Просили позов задовольнити. Також, позивач зазначив, що дізнався про існування заповіту коли вирішили продати будинок батька, почали прибирати у будинку та було знайдено заповіт. Батько був закритою людиною, нікому про заповіт не говорив. До дня смерті батька, він спілкувався із ним, постійно навідував, оскільки батько жив неподалік, однак батько нічого про заповіт не говорив.

Представник Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що знає батьків позивача більше 50 років, вони мешканці одного села та їй достовірно відомо, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що родину позивача знає тривалий час, позивач відвідував школу у с.Кулевча та йому достовірно відомо, що померлий ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 .

Суд, заслухавши позивача, його представника, свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази, дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із цивільного законодавства, пов`язані із спадковим правом, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України.

Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. На підставі п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

Пунктом 2.13 Розділу ІІ Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджені наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року № 55/18793, встановлений перелік підстав для внесення змін в актові записи цивільного стану.

Листом Саратського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28 лютого 2024 року за № 5/24.5-115, ОСОБА_1 , відмовлено внести зміни до актового запису № 145 від 20 березня 2017 року про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у внесенні змін у графу 1 «Прізвище» з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 », та рекомендовано звернутись до суду щодо встановлення факту родинних відносин (а.с.12).

Згідно копії паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 06 грудня 2005 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Кулевча Саратського району Одеської області.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 01 квітня 1977 року Колісненською сільською радою Саратського району Одеської області, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_7 (запис зроблений російською мовою).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 75 років в с. Кулевча Саратського району Одеської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 20 березня 2017 року Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

24 квітня 2015 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , склав заповіт, посвідчений ОСОБА_8 , секретарем Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області за реєстровим №13, згідно якого спадкоємець заповів належну йому земельну ділянку на праві особистої приватної власності, розмір частки 1/1, розташованої на території Кулевчанської сільської ради витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі реєстраційний номер нерухомого майна: 45, індексний номер 35937945. Дата формування ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відомості про складений та зареєстрований заповіт містяться у Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 40354681 від 12 травня 2015 року.

Відповідно до довідки № 639 від 30 жовтня 2023 року виданої Кулевчанською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований у АДРЕСА_1 . На момент смерті за даною адресою проживав один.

Постановою приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І. від 27 вересня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку через розбіжності в написанні прізвища в свідоцтві про смерть спадкодавця та паспорті позивача.

Постановою приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І. від 27 вересня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України.

Судом досліджено спадкову справу № 261/2023 до майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Досліджені судом докази підтверджують, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує цей факт, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Встановлення факту родинних відносин необхідно заявнику для реалізації його прав, а отже, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

З приводу заявленої вимоги позивача про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає таке.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину.

На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом (частина друга статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Предметом спору є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачем, оскільки останній після смерті ОСОБА_2 , будучи спадкоємцем за заповітом, пропустив строк для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що він не знав про існування вищевказаного заповіту, тому не звертався до нотаріуса з відповідною заявою протягом визначеного законом строку.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» в редакції, яка діяла на момент відкриття спадщини, нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкоємця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.

З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 76 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окрему, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Застосування принципу змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно згаданий принцип не передбачає обов`язок суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Як вбачається із дослідженої спадкової справи № 261/2023, нотаріусом не було скеровано повідомлення про відкриття спадщини позивачу. Також, в матеріалах спадкової справи відсутні відомості про виклик позивача шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі. Доказів того, що позивач був присутній під час складання заповіту, або йому була вручена копія такого заповіту або доведено його зміст іншим чином, як за життя спадкодавця та в межах шестимісячного строку, після його смерті, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, суд вважає причину пропуску позивачем встановленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини поважною, оскільки він не був обізнаний про існування заповіту, про заповіт дізнався після спливу шестимісячного строку. Отже наведені позивачем причини є об`єктивними та істотними труднощами, у зв`язку з чим позивач був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в межах визначеного законом строку.

Виходячи з досліджених в судовому засіданні доказів, з урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк два місяці для подачі ним заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки він пропустив вказаний строк з поважних причини.

На підставі ст. 1272 ЦК України, керуючись 2, 5, 7, 10-13, 19, 48, 76-81, 200, 211, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 315, 319 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:.

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Вельчевої Наталі Михайлівни до Кулевчанської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення юридичного факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , тривалістю в два місяця.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 06 червня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 06 грудня 2005 року Саратським РВ УМВС україни в Одеській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Вельчева Наталя Михайлівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №004529 від 27 серпня 2021 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса для листування: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Кулевчанська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, , адреса: 68261, с. Кулевча, вул. Центральна, 52, Білгород-Дністровський район Одеська область.

Суддя К. Ю. Рязанова