Провадження №2/751/508/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2024 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Шульга В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жмеринка цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення невиплачених коштів при звільненні з роботи в зв`язку з виходом на пенсію,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до АТ «Українська залізниця», в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 1-7, 73-75), просить стягнути з відповідача АТ «Українська залізниця», що не були виплачені при звільненні: одноразову матеріальну допомогу при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію в розмірі п`яти середньомісячних заробітків в сумі 132860,95 грн.50 коп.; додаткову матеріальну допомогу за сумлінну працю на залізничному транспорті, у зв`язку з виходом на пенсію протягом двох місяців після настання такого права в розмірі п`яти середньомісячних заробітків в сумі 132860,95 грн.; одноразову матеріальну допомогу на оздоровлення за 2022-2023р в сумі: за 2022р.- 14886,00 грн., за 2023 р. в сумі 16104,00 грн.;грошову винагороду за бездоганну працю з нагоди ювілею та досягнення пенсійного віку в розмірі посадового окладу, в сумі 18541,00 грн.; грошову винагороду за багаторічну сумлінну працю, працівникам дирекції, які зробили вагомий внесок у розвиток залізничного транспорту та були нагородженні галузевими та дорожніми нагородами в розмірі 3 посадових окладів, в сумі 55623,00 грн.; середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні мене в зв`язку з виходом на пенсію з 29.09.2023 року (БЕЗ ВРАХУВАННЯ ВСІХ НЕОБХІДНИХ ПОДАТКІВ І ЗБОРІВ).

Позовні вимоги мотивує тим, що вона працювала у відокремленому підрозділі Київська дирекція залізничних перевезень регіональної філії «Південно- Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» з 22.10.1981 р. звільнилася 29.09.2023р.(власне бажання, вихід на пенсію). Між адміністрацією Київської дирекції залізничних перевезень та Київським територіальним комітетом профспілки залізничників і транспортних будівельників України укладено Колективний договір на 2001-2005 роки, пролонгований на 2006-2023 роки. Норми, умови, гарантії та пільги, що встановлені Колективним договором у відповідності до статті 18 КЗпП України розповсюджуються на всіх працівників Київської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Південно-Західна залізниця» AT «Укрзалізниця». Вказує, що за умовами укладеного між адміністрацією Київської дирекції залізничних перевезень та Київським територіальним комітетом профспілки залізничників і транспортних будівельників України, адміністрація взяла на себе зобов`язання з оплати праці та соціальні пільги та гарантії (Розділи 3 та 8 Колективного договору), зокрема і виплати, передбачені пунктами 3.10, 3.19, 8.11., 8.25 Колективного договору. Однак роботодавець в особі ВП Київської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Південно-Західна залізниця» AT «Укрзалізниця» так і не виплатив по сьогоднішній день належні їй виплати у відповідності до пунктів 3.10, 3.19, 8.11, та 8.25 Колективного договору, таким чином не виконавши свої зобов`язання за Колективним договором, заборгувавши їй вказані кошти, чим грубо порушив її права, гарантовані колективним договором.

Ухвалою суду від 26.12.2023 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін).

17.01.2024 року представником відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» подано відзив на позовну заяву (а.с. 37-48), у якому просить у задоволенні даного позову відмовити у повному обсязі. Зазначає, що виплата вищезазначених матеріальних та грошових допомог/винагород передбачена законодавством лише для деяких категорій працівників. Працівники відповідача в перелік таких працівників, яким виплачується матеріальна/грошова допомога не включені. Також вказує, що додаткові виплати, передбачені галузевою угодою та колективними договорами, тимчасово на період дії режиму воєнного стану в Україні призупинені та на даний час не здійснюються. Також наголошує, що вищезазначені додаткові виплати для залізничників, як і матеріальна допомога на оздоровлення, не передбачені чинним законодавством, а тільки умовами колективного договору підприємства.

Позивачем подано відповідь на відзив (а.с. 78-82), у якій зазначено, що всі норми/положення Колективного договору, які діяли до введення на території України воєнного стану, прийняття Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» №2136-ІХ продовжують діяти по теперішній час (в тому числі в частині обов`язку роботодавця виплачувати матеріальну допомогу працівникам).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до копії наказу (розпорядження) №1341/ОС від 21.09.2023 ОСОБА_1 звільнено 29.09.2023 з посади заступника начальника станції залізничної, у зв`язку із виходом на пенсію за віком за ст. 38 КЗпП, компенсувати за невикористані 34 дні відпустки, з виплатою одноразової матеріальної допомоги у розмірі п`яти середньомісячних заробітків, передбаченої змінами та доповненнями до колективного договору на 2001-2005 p.p. пролонгованого на 2006-2023 p.p. п. 8.11 (41р 11м 8д), виплатою додаткової матеріальної допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті у розмірі п`яти середньомісячних заробітків передбаченої змінами та доповненнями до колективного договору на 2001-2005 p.p. пролонгованого на 2006-2023 p.p. п. 8.11 (41р 11м 5д) та 6 прожиткових мінімумів на оздоровлення, передбачені п. 3.10 змінами та доповненнями до колективного договору на 2001-2005 p.p. пролонгованого на 2006-2023 p.p. за 2022 та 2023 рік після отримання окремого рішення керівництва AT «Укрзалізниця» (а.с. 28).

Згідно витягу з протоколу №Ц-54/31 АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 інші додаткові виплати, передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги, призупинити. Виняток складає матеріальна допомога на лікування та на поховання, а також інші види матеріальної допомоги згідно рішень правління, роз`яснення щодо нарахування та виплати яких буде надано додатково директором з управління персоналом та соціальної політики (а.с. 49-50).

Відповідно до протоколу №Ц-54/90 від 24.10.2022 засідання правління АТ «Укрзалізниця» ухвалено: здійснити нарахування та виплату працівникам «АТ Укрзалізниця», які звільнилися/будуть звільнені у період з лютого до грудня 2022 року одноразової матеріальної допомоги залежно від стажу роботи в галузі при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку із виходом на пенсію та додаткової матеріальної допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті відповідно до пункту 3.2.21 Галузевої угоди, виплати яких були призупинені відповідно до підпункту 1.1.4 пункту 1.1 рішення правління від 14.03.2022. Нарахування та виплату матеріальної допомоги зазначеній у п. 13.1 цього рішення, проводити в хронологічній послідовності відповідно до її виникнення, починаючи з листопада 2022 року, згідно з графіком погашення, який буде затверджено та доведено додатково директором з управління персоналом та соціальної політики або особою, яка виконує обов`язки директора з управління персоналом та соціальної політики. Відповідальність за виконання цього рішення покласти на керівників регіональних філій, філій, структурних (виробничих) підрозділів, Управління соціальної політики, Департамент бухгалтерського, податкового обліку, звітності та методології (а.с. 56).

Між адміністрацією Київської дирекції залізничних перевезень та Київським територіальним комітетом профспілки залізничників і транспортних будівельників України укладено Колективний договір на 2001-2005 роки, пролонгований на 2006- 2023 роки (а.с. 13-18).

Пунктом 3.10 вказаного Колективного договору установлено, що працівникам дирекції, які безперервно пропрацювали у підрозділах AT «Укрзалізниця» не менше 6 місяців та подали письмову заяву, надавати один раз у календарному році матеріальну допомогу на оздоровлення, як правило, разом із наданням щорічної відпустки, у розмірі шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановлених Законом на перше січня звітного року.

Пунктом 3.19 Колективного договору передбачено працівникам залізничного транспорту з нагоди ювілею (60 років) виплачувати грошову винагороду в розмірі посадового окладу (місячної тарифної ставки).

Пунктом 8.11. Колективного договору обумовлено при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію, виплачувати матеріальну допомоги в розмірі п`яти середньомісячних заробітків також у разі звільнення працівників за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію протягом двох місяців після настання такого права передбачено виплата додаткової матеріальної допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті в розмірі п`яти середньомісячних заробітків при стажі роботи в галузі для жінок понад 35 років.

Пунктом 8.25 Колективного договору передбачено виплачувати грошову винагороду в розмірі від 1 до 3 посадових окладів працівникам дирекції, які зробили вагомий особистий внесок у розвиток залізничного транспорту та за конкретні видатні заслуги перед залізничним транспортом були нагороджені під час роботи галузевими та дорожніми нагородами за багаторічну сумлінну працю та в зв`язку з виходом на пенсію.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 1 ст. 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню; оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Згідно із ч.1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 22.02.2012 року №4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що за статтею 47 Кодексу роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в статті 116 Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз наведених положень свідчить про те, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Таким чином, для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Також, постановою Верховного Суду України у справі №6-2807цс16 від 01.03.2017 року роз`яснено, що при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку. Механізм здійснення відповідного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. При обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку, якщо іншого непередбачено чинним законодавством.

Пунктами 20, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», зокрема, передбачено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У разі не проведення розрахунку у зв`язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. Непроведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП.

Розмір середнього заробітку від часу звільнення позивача по день постановлення судового рішення складає 173 р.д. х 1303,96 грн. середньоденного заробітку позивача = 225585,08 грн.

Суд звертає увагу, що відповідачем сума виплат не оспорювалась та іншого розрахунку, відмінного від наданого позивачем, у зв`язку з чим суд бере розрахунок суми виплат, наданий позивачем ОСОБА_1 , так як відповідач жодним чином не спростував його, підтвердження виплати даних коштів не надав.

Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1073,60 гривень.

Керуючись 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути із Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 одноразову матеріальну допомогу при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію в розмірі п`яти середньомісячних заробітків в сумі 132860 (сто тридцять дві тисячі вісімсот шістдесят) грн. 95 коп.

Стягнути із Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 додаткову матеріальну допомогу за сумлінну працю на залізничному транспорті у зв`язку з виходом на пенсію в розмірі п`яти середньомісячних заробітків в сумі 132860 (сто тридцять дві тисячі вісімсот шістдесят) грн. 95 коп.

Стягнути із Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 одноразову матеріальну допомогу на оздоровлення за 2022-2023р в сумі: за 2022 рік 14886 (чотирнадцять тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн. 00 коп., за 2023 рік в сумі 16104 (шістнадцять тисяч сто чотири) грн. 00 коп., а всього 30990 (тридцять тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн. 00 коп.

Стягнути із Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 грошову винагороду за бездоганну працю з нагоди ювілею та досягнення пенсійного віку в розмірі посадового окладу, в сумі 18541 (вісімнадцять тисяч п`ятсот сорок одна) грн. 00 коп.

Стягнути із Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 грошову винагороду за багаторічну сумлінну працю, працівникам дирекції, які зробили вагомий внесок у розвиток залізничного транспорту та були нагородженні галузевими та дорожніми нагородами в розмірі трьох посадових окладів в сумі 55623 (п`ятдесят п`ять тисяч шістсот двадцять три) грн. 00 коп.

Стягнути із Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в зв`язку з виходом на пенсію за період з 29.09.2023 року по 06.06.2024 року в сумі 225585 (двісті двадцять п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 08 коп. без врахування всіх необхідних податків і зборів.

Стягнути із Акціонерного товариства "Укрзалізниця" в дохід держави судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи: позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Акціонерне товариство «Укрзалізниця», , юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5.

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко