Справа № 626/1454/24
Провадження № 2/626/346/2024
06.06.2024 року м. Красноград
Красноградський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Дудченка В.О.,
за участю секретаря Зінченко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краснограді, в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутності сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Красноградською міською радою Харківської області про виділення у натурі частки нерухомого майна із спільної часткової власності, -
В С Т А Н О В И В:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з позовом про виділення у натурі частки нерухомого майна із спільної часткової власності в якому просить:
- виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , шляхом поділу, 7/25 частки нежитлового приміщення № НОМЕР_2 загальною площею 29,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна;
Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою від 14.05.2024 року відкрито провадження у справі, вирішено цивільну справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Від позивача ОСОБА_1 06.05.2024 року надійшла заява в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачу за зареєстрованим місцем проживання було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї.
Крім того Відповідач був вчасно повідомлений про місце розгляду справи шляхом направлення повістки за зареєстрованим місцем проживання, однак відзиву на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до положень ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Фактичні обставини, встановлені судом
Судовим розглядом встановлено, що згідно договору дарування укладеного між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , посвідченого 06.06.2023 року приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Мошковою Н.О., реєстровий №1184, позивачу належить 7/25 часток нежитлового приміщення, загальною площею 107 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме у користуванні позивача перебуває приміщення загальною площею 29,9 кв.м.
З Витягу з Державного реєстру речових прав індексний номер: 334738618, сформованого 06.06.2023 року, вбачається, що ОСОБА_1 є власником 7/25 часток нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 107 кв.м, що складається: з кухні № НОМЕР_5 площею 17,9 кв.м, коридору №19 площею 2,0 кв.м, щитової №20 площею 4,7 кв.м, моєчної №25 площею 5,3 кв.м, залу №17 площею 54,7 кв.м, коридору №14 площею 3,8 кв.м, кабінету №24 площею 4,0 кв.м, коридору №15 площею 4,7 кв.м, кабінету №16 площею 9,9 кв.м.
Згідно договору купівлі продажу посвідченого 04.09.2014 року приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Харківської області Ковтун Л.О., реєстровий №1626, ОСОБА_2 , належить 15/25 часток нежитлового приміщення загальною площею 107 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з інформацією, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право спільної часткової власності на нежитлове приміщення загальною площею 107 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано у розмірі 7/25 частки за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 у розмірі 18/25 частки, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №349233515 сформована 05.10.2023 року.
Висновком щодо технічної можливості виділу частки з об`єкта нерухомого майна від 06.10.2023 року, встановлено, що за технічними показниками частка 7/25 об`єкта нерухомого майна може бути виділена в цілому в натурі. Кожна частка забезпечена необхідними системами інженерного обладнання. Функціональне (цільове) використання кожної групи приміщень використовується за призначенням. Господарська діяльність кожного власника не пов`язана з іншим. Технічний стан приміщень задовільний.
З технічного паспорту на громадський будинок реєстровий №208 від 04.02.2016 року, вбачається, що 7/25 частки площею 29,9 кв.м, нежитлового приміщення АДРЕСА_3 , складається з індивідуально визначених окремих приміщень, ізольованих від приміщень іншого співвласника приміщення, вони окремо від інших забезпечується житлово-комунальними послугами. Дана частка фактично функціонує як окремий об`єкт нерухомого майна в цілому, але, юридично спільно з відповідачем, маємо лише право на частку в спільній частковій власності нежитлового приміщення.
Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права, оцінка аргументів сторін
Згідно з статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Відповідно до ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Згідно з ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Співвласникам, як і кожному окремому власнику речі, належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, що належить їм на праві; чільної часткової власності.
Отже, право спільної часткової власності - це право двох і більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися, розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Згідно з ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмові формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Згідно з ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є спільній частковій власності, укладається у письмові формі і підлягає нотаріальному посвідченню.
Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суду у постанові від 28 липня 2021 року у справі № 310/7011/17 (провадження № 61-7153св20).
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі поділу, об`єднання об`єктів нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 54 Постанови КМУ від 25.12.2015 року №1127 Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, для державної реєстрації права власності на майно, утворене у результаті поділу майна чи виділу в натурі частки з майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, що здійснює виділ у натурі частки, також подається договір про поділ спільного майна чи відповідно договір про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про поділ спільного майна або виділ з нього частки.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суту за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи і законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).
Згідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.
Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Висновки за результатами розгляду справи
Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, враховуючи, що відповідачем не надано суду жодних пояснень, заперечень та відзиву щодо позовних вимог позивача, а також належних та допустимих доказів в спростування його доводів, суд вважає, що позовні вимоги позивача необхідно задовольнити повністю.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 328, 355, 356, 364, 367 ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 -задовольнити.
Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , шляхом поділу, 7/25 частки нежитлового приміщення № НОМЕР_2 загальною площею 29,9 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна.
Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в Харківський апеляційний суд.
Суддя