Справа № 302/1502/24
Номер рядка звіту 61
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2024 селище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кривка В. П.,

з участю секретаря судового засідання Липей В.В.,

без участі учасників справи,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів, ОСОБА_3 , про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивачів

11.10.2024 року позивачки звернулися до суду з вищенаведеним позовом. В обґрунтування їхніх позовних вимог зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Померлий доводиться ОСОБА_1 чоловіком, а ОСОБА_2 батьком. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на нерухоме майно. До спадкової маси померлого ОСОБА_4 входить в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Цей житловий будинок був споруджений за час спільного проживання ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_4 , а саме в 2003 році. За життя ОСОБА_4 реєстрація права власності житлового будинку під АДРЕСА_1 проведена не була. А тому відкрилася спадщина до майна ОСОБА_4 на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 . Інша 1/2 частина належить позивачці, ОСОБА_1 , як другому з подружжя, що має право на вказане нерухоме майно як частку у спільній сумісній власності подружжя. ОСОБА_1 спадщину за майном померлого ОСОБА_4 прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини від 04.08.2024 року. ОСОБА_2 спадщину прийняла шляхом постійного спільного проживання разом з померлим на день його смерті. Спадкоємиця ОСОБА_3 відмовилася від належної їй частки майна за померлим батьком шляхом подання заяви. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір про поділ спадкового майна, за умовами якого житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , переходять у спільну часткову власність кожній у рівних частках. Однак, незважаючи на той факт, що спадкове майно ОСОБА_4 не є спірним, державний нотаріус Міжгірської державної нотаріальної контори Дунаєва О.І., на вимогу представника позивачів ОСОБА_5 , винесла 15 липня 2024 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на це спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи, та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна. Враховуючи вищенаведене, позивачки просять визнати за ними право власності по 1/2 частки за кожною на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 .

Винесені в справі процесуальні рішення

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від :

-14.10.2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено в справі підготовче судове засідання;

- 11.11.2024 року відмовлено у прийнятті визнання відповідачем позову та відкладено підготовче судове засідання;

- 20.11.2024 року прийнято заяву про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 та зменшення позовних вимог ОСОБА_2 до свого розгляду, а саме: визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позиції учасників справи за змістом процесуальних заяв

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали заяву про розгляд справи за їх відсутності з позицією підтримки позову.

Відповідач, Міжгірська селищна рада Хустського району Закарпатської області в особі представника на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи за відсутності представника органу місцевого самоврядування з позицією відсутності заперечень щодо збільшених позовних вимог ОСОБА_1 та зменшених позовних вимог ОСОБА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів, ОСОБА_3 , на розгляд справи в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності з позицією підтримки позову, відсутності заперечень щодо збільшених позовних вимог ОСОБА_1 та зменшених позовних вимог ОСОБА_2 .

Оцінивши позиції учасників справи, подані в справу докази, суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити, виходячи з такого.

Встановлені судом обставини

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб 13.05.1995 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 13.05.1995 року зроблено запис за №4, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові- ОСОБА_7 , дружині- ОСОБА_7 , що вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

У шлюбі у ОСОБА_4 та ОСОБА_1 народилося двоє дітей : ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що вбачається з свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 47 років в селищі міського типу Міжгір`я Хустського району Закарпатської області, про що 24.07.2023 року Міжгірським відділом ДРАЦС у Хустському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції складено відповідний актовий запис №235, що вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 .

Згідно з довідкою Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області №965 від 09.08.2024 року ОСОБА_4 , 1975 р.н., був постійним мешканцем АДРЕСА_1 , на день його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з ним проживали: ОСОБА_1 , 1977 р.н., - дружина померлого, ОСОБА_2 , 2003 р.н., - дочка померлого, ніхто інший не проживав.

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 заповіт не залишав, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №73467500 від 04.08.2023 року.

04.08.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , подала заяву про прийняття спадщини за майном її померлого чоловіка ОСОБА_4 (спадкова справа №65/2023).

04.08.2023 року в Міжгірській державній нотаріальній конторі зареєстровану спадкову справу №71044553 (номер у нотаріуса 65/2023) за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №73468592 від 04.08.2023.

Згідно з заявою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 23.08.2024 року, справжність підпису якої засвідчено 23.08.2024 року приватним нотаріусом Берегівського районного нотаріального округу Закарпатської області Пилип М.А. та зареєстровано в реєстрі за №3066, цієї заявою ОСОБА_3 підтвердила, що спадщину до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 вона не приймала, на неї не претендує, та не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане спадкоємцям, які прийняли спадщину.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.07.2024 року №112/02-31 державного нотаріуса Міжгірської державної нотаріальної контори Дунаєвої О.І. відмовлено позивачкам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом за майном померлого ОСОБА_4 на належні їм частки у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на це спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи, та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна. Крім цього, постановою встановлено, що ОСОБА_1 спадщину за майном померлого ОСОБА_4 прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_2 спадщину прийняла шляхом постійного спільного проживання разом з померлим на день його смерті; ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову у встановлений законом строк не звертався.

Згідно з технічним паспортом житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (Міжгірська територіальна громада) ТІ01:3999-8409-3187-4503, який виготовлений 10.09.2024 ФОП ОСОБА_9 на замовлення позивачок, поруч з житловим будинком знаходиться навіс, житловий будинок складається з таких приміщень: коридора-13,2 м2, трьох кімнат по 7,6, 16,7, 16,5 м2, ванни-5,0 м2, кладової-8,4 м2, кухні-21,8 м2; загальна площа будинку дорівнює 89,2 м2, з неї житлова-40,8 м2, а допоміжна 48,4 м2.

Мотиви, з яких виходить суд, застосування норм права

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до норм ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтею 1223 ЦК України передбачено:

- право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

- У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

- Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина за майном якого, зокрема складається з 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , адже житловий будинок був збудований у 2003 році, тобто являється спільною сумісною власністю подружжя (померлого ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ). На випадок своєї смерті ОСОБА_4 заповіт не складав. ОСОБА_1 спадщину за майном померлого ОСОБА_4 прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_2 спадщину прийняла шляхом постійного спільного проживання разом з померлим на день його смерті. Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи про відмову у встановлений законом строк не звертався. Однак державний нотаріус відмовила позивачкам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом за майном померлого ОСОБА_4 на належні їм частки у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на це спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи, та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна.

Такі дії нотаріуса відповідають підпунктам 4.16, 4.19 пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5), згідно яких видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

У п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За статтею 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з можливих способів захисту цивільних та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Постановою державного нотаріуса Міжгірської державної нотаріальної контори відмовлено позивачкам у видачі свідоцтв про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів і ця постанова унеможливлює оформлення ними спадщини у позасудовому порядку.

За вищенаведених обставин, суд вважає, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підлягає до задоволення в повному обсязі, при цьому визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнання позову відповідачем прийняти.

Позов задовольнити повністю.

Визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 :

- за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) право на 3/4 частку;

- за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) право на 1/4 частку.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо в Закарпатський апеляційний суд або через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно з ст. 273 ЦПК України.

Суддя: В. П. Кривка