Справа № 154/4245/23 Головуючий у 1 інстанції: Кусік І. В.
Провадження № 22-ц/802/628/24 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

з участю секретаря судового засідання Савчук О. В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів шляхом зміни відсотку відрахувань від усіх видів заробітку за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 на заочне рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07 лютого 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 травня 2018 року з нього на користь відповідача ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 березня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття.

Позивач зазначав, що він є військовослужбовцем та проходить службу у Збройних Силах України. На даний час проходить лікування та реабілітацію після поранення. На час ухвалення рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 травня 2018 року він працював за кордоном, мав можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частки від заробітку. Однак, з початком війни він повернувся в Україну, був мобілізований і під час виконання завдань з оборони України отримав поранення та контузію. На даний час потребує відновлення та лікування на що необхідні значні кошти.

Вважає, що оскільки відбулися зміни у стані його здоров`я, що потребує додаткових коштів на його відновлення, тому є підстави для зміни стягуваних з нього на підставі рішення суду аліментів на утримання неповнолітніх дітей шляхом зменшення їх розміру.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_3 просив суд змінити розмір присуджених аліментів рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області у справі № 154/862/18 від 08 травня 2018 року та стягувати з нього на користь відповідача ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 33 відсотки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Заочним рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07 лютого 2024 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Змінено розмір аліментів, що стягуються згідно з рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 травня 2018 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/2 частки усіх видів заробітку (доходу) на 33 відсотки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 квітня 2024 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07 лютого 2024 року у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові ОСОБА_3

Відзиву на апеляційну скаргу позивач не подавав.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині визначення розміру аліментів, із залишенням в решті рішення суду без змін, виходячи з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а.с.10, 11).

На підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 травня 2018 року у справі № 154/862/18 з позивача ОСОБА_3 на користь відповідача ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 28 березня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.8, 9).

Згідно з довідкою ВЧ НОМЕР_3 № 218/324А від 06 липня 2022 року позивач ОСОБА_3 14 травня 2022 року одержав мінно-вибухову травму, вогнепальне осколкове поранення правої стопи під час виконання обов`язків військової служби у бойовій обстановці під час виконання бойових завдань (а.с.13).

Як вбачається з довідки ВЛК в/ч НОМЕР_4 від 26 липня 2023 року, позивач ОСОБА_3 визнаний обмежено придатним до військової служби внаслідок мінно-вибухової травми 14 травня 2022 року (а.с.15).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач ОСОБА_3 посилався на те, що у нього погіршився стан здоров`я внаслідок отриманої 14 травня 2022 року мінно-вибухової травми. У зв`язку з травмою він постійно перебуває на лікуванні, потребує додаткових коштів на відновлення здоров`я, що не дозволяє йому сплачувати аліменти у раніше визначеному рішенням суду розмірі.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом першої інстанції, наявні у справі докази свідчать про погіршення здоров`я платника аліментів, що є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача.

Водночас ухвалюючи оскаржуване рішення про зміну розміру стягуваних з позивача ОСОБА_3 аліментів на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 травня 2018 року шляхом їх зменшення з 1/2 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача на 33 відсотки усіх видів заробітку (доходу), суд першої інстанції не врахував, що законодавством не передбачено визначення розміру аліментів у відсотковому відношенні. Законом, зокрема ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

З урахуванням встановлених у цій справі обставин, розмір аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей на підставі згаданого рішення суду необхідно змінити з 1/2 частки заробітку (доходу) на 1/3 частку заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, тому з підстав, передбачених ч. 1 ст. 376 ЦПК України, його необхідно в частині визначення розміру аліментів змінити, в решті рішення суду залишити без змін.

У доводах апеляційної скарги представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 вказувала, що сам факт поранення ОСОБА_3 та необхідність в подальшому лікуванні, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів, так як проходження лікування не ставить позивача у скрутне матеріальне становище, оскільки держава гарантує усім захисникам безкоштовне медичне лікування, а також пільги зі сплати житлово-комунальних послуг. Крім того, суд не врахував, що дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дитиною з інвалідністю підгрупа А, не здатна до самообслуговування та потребує значних витрат на лікування та реабілітацію, а також постійного стороннього догляду, який постійно здійснює відповідач, у зв`язку з чим не може працювати.

Однак, такі доводи колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки наявність поранення у позивача та необхідність проходження лікування є свідченням погіршення стану здоров`я, що впливає на його можливість сплачувати аліменти відповідачу на утримання дітей у вже визначеному розмірі.

Водночас у разі поліпшення здоров`я платника аліментів відповідач як отримувач аліментів не позбавлена права звернутися до суду з позовом в порядку ч. 1 ст. 192 СК України про зміну розміру раніше присуджених аліментів на утримання дітей шляхом збільшення їх розміру

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07 лютого 2024 року у цій справі в частині визначення розміру аліментів змінити.

Змінити розмір аліментів, що стягуються згідно з рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 травня 2018 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/2 частки заробітку (доходу) на 1/3 частку заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: