ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-ві/753/9/24
У Х В А Л А

"25" березня 2024 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Котвицький В.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання майна ільною сумісною власністю та поділ майна подружжя.

Позивачем ОСОБА_1 14.03.2024 подано заяву про відвід головуючого у справі судді Осіпенко Л.М, у якій також заявлено клопотання про поновлення строку на її подання. Заява мотивована тим, що на переконання позивача існують сумніви в об`єктивності та упередженості судді. Зокрема, на думку позивача суддя безпідставно задовольнила клопотання відповідача про витребування доказів, постановивши невмотивовану ухвалу, без урахуванням правових позицій Верховного Суду, оскільки витребувала докази щодо майна, яке може бути предметом поділу. Крім того, на думку позивача, суддею безпідставно прийнято відзив відповідача на позов, хоча фактично відзив на позов відповідачем не подавався, а був поданий документ під назвою «Відзив на позовну заяву та зустрічний позов». Також, на думку познвача, існує конфлікт інтересів, оскільки відповідач є адвокатом та приймав участь у розгляді цивільної справи № 2-737/2012 (провадження № 2-і/426/7/20), яка розглядалась Сватівським районним судом Луганської області під головуванням судці ОСОБА_3 . Крім того, позивач посилається на затримку на годину підготовчого судового засідання 07 березня 2024 року у зв`язку з розглядом суддею іншої справи, а також на затримку відправлення судом копій ухвал, постановлених у цій справі. Зазначені обставини, на думку позивача, свідчать про зацікавленість судді у розгляді справи на користь відповідача, а також викликають у позивача сумніви у тому, що під головуванням судці ОСОБА_3 справа буде розглянута об`єктивно.

Вивчивши заяву позивача про відвід судді, матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про залишення її без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Тобто ЦПК України містить виключний перелік підстав для відводу судді.

Аналізуючи заявлені підстави для відводу, суд вважає необхідним звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи позивача щодо наявності підстав відводу судді зводяться до її незгоди з процесуальними діями та рішеннями судді у підготовчому провадженні. Зазначені обставини не свідчать про упередженість судді, а є суб`єктивним судженням в тлумаченні норм Цивільного процесуального кодексу України. Незгода позивача або її представника з процесуальними діями чи процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу судді, про що зазначено у ч. 4 ст. 36 ЦПК України, яка імперативно визначає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка суді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи позивача про допущені затримки судового засідання та направлення копій процесуальних документів не можуть слугувати підставою для відводу судді та свідчити про наявність сумнівів у його неупередженості та об`єктивності, а необгрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд.

Отже, доводи заяви позивача про відвід судді обгрунтовуються помилковим тлумаченням норми процесуального закону та не містять посилання на обставини, які б дали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді, а самого лише сумніву в неупередженості чи об`єктивності судді недостатньо для його відводу.

Як наголошує ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Оцінюючи зміст заяви позивача ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що заявлені підстави відводу судді Осіпенко Л.М. не мають підстав для їх задоволення, оскільки жодна з наведених в законі підстав для відводу судді не знайшли свого підтвердження, відтак підстави передбачені ст. 36 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 44, 260 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.Л. Котвицький