ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 вересня 2024 року у прийняті заяви ОСОБА_1 про доповнення позову новими обставинами - відмовлено. У прийнятті клопотання ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Встановлено, що у лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою по АДРЕСА_1 від 27.11.2021, зареєстрованому в реєстрі за №7122 (НРР 247202, НРР 247203); витребувати із чужого незаконного володіння об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою по АДРЕСА_1 та відповідно до запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, номер об`єкта в РПВН 22714222.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23 лютого 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання.

Згідно матеріалів справи, в судовому засіданні місцевого суду від 06 вересня 2023 року, закрито підготовче провадження у цивільній справі №204/2281/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння. Призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 14 листопада 2023 року.

27 лютого 2024 року ОСОБА_1 подано заяву про доповнення позову новими обставинами (а.с. 11-185 т.2).

26 вересня 2024 року позивачкою подано клопотання про уточнення позовних вимог, в якій ОСОБА_1 просила витребувати із чужого незаконного володіння об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою по АДРЕСА_1 та відповідно до запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_2 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 020, номер об`єкта в РПВН 22714222, шляхом скасування вказаних записів про державну реєстрацію речового права на ОСОБА_2 (а.с. 23 т.3).

Відмовляючи у прийнятті заяви ОСОБА_1 про доповнення позову новими обставинами та у прийнятті клопотання про уточнення позовних вимог, місцевий суд з посиланням на ст. 126, 127 ЦПК України вказав, що позивачкою не обґрунтовано поважність пропуску строку та не зазначено про поновлення строку на подання вищезазначених клопотань.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з пунктом 2 частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Пунктами 6, 7 частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

При поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Згідно зі ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (ч.1 ст.126 ЦПК України).

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 126 ЦПК України).

Згідно з положеннями ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Отже, встановлені у статті 49 ЦПК України строки є такими, що встановлені законом; документи подані після закінчення цього процесуального строку залишаються без розгляду; процесуальний строк у разі визнання причин його пропуску поважними поновлюється судом за заявою позивача; одночасно із заявою про поновлення процесуального строку має бути подана чи заява про збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, чи заява про зміну предмету позову (ч.3 ст.49 ЦПК), чи заява зміну підстав позову (ч.3 ст.49 ЦПК).

Враховуючи викладене, місцевий суд дійшов помилкового висновку про відмову у прийнятті уточнених позовних вимог та безпідставно не вирішив питання щодо застосування до вказаної вище заяви про доповнення позову новими обставинами та клопотання про уточнення позовних вимог - ч.2 ст. 126 ЦПК України, якою передбачено залишення без розгляду заяв, поданих після закінчення процесуальних строків.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги положення статті 379 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 вересня 2024 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді В.С. Городнича

М.Ю. Петешенкова