Справа № 131/314/24
Провадження № 2/131/65/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 р.м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді Шелюховського М.В., за участю секретаря судових засідань Курман Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Приватний нотаріус Іллінецького районного нотаріального округу Вінницької області Нікітчук Наталія Анатоліївна, про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить суд визнати заповіт, складений ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідчений приватним нотаріусом Іллінецького районного нотаріального округу Вінницької області Нікітчук Н.А., недійсним.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мати позивача ОСОБА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є її діти: позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 .

Після подання заяви про прийняття спадщини позивачем з`ясувалось, що померла у травні 2023 року, напередодні смерті, склала заповіт на все її нерухоме та рухоме майно на ім`я відповідача.

Позивач вважає, що заповіт порушує його права, як спадкоємця першої черги, на усе спадкове майно, так як він є сином спадкодавця, позивач не усвідомлює, яким чином померла склала заповіт, якщо її стан здоров`я на момент складення заповіту був нестабільний та несвідомий. Спадкодавиця була як фізично так і психічно, не здорова, тому, не могла усвідомлювати правильність та наслідки своїх дій.

Враховуючи вищевказані обставини та стан здоров`я померлої на дату складення заповіту, керуючись нормами матеріального та процесуального законодавства, позивач звернуся до суду для захисту своїх спадкових прав.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 27 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача ОСОБА_5 у встановлений законом строк подала до суду відзив на позовну заяву про визнання заповіту недійсним, мотивуючи його тим, що обставини, описані позивачем у позовній заяві не відповідають дійсності, вказують на відсутність обізнаності позивача щодо реальних фактів та стану речей. Покійна матір позивача та відповідача на власний розсуд розпорядилася належним їй майном, тому її наміри не могли бути достеменно відомі іншим особам, адже це особисте волевиявлення спадкодавця, тому посилання позивача на інші наміри розпорядження майном покійної матері є припущенням, а не доведеним фактом. Син покійної не володів інформацією про стан здоров`я матері, оскільки у грудні, як він зазначив стався перший інсульт, що не відповідає дійсності. Враховуючи, що позивач не володіє інформацією про періоди перебування своєї матері на лікуванні, йому був невідомий стан її здоров`я. Представник відповідача вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необгрунтованими, просить відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 26 березня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні просили суд задовільнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти позову заперечували та просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на необґрунтованість позовних вимог.

Третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Іллінецького районного нотаріального округу Вінницької області Нікітчук Н.А. надала суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без її участі, посилаючись на те, що вважає оскаржуваний заповіт таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судові засідання викликались свідки, які надали суду слідуючі пояснення:

Свідок ОСОБА_7 надала суду пояснення, що була присутня при складанні заповіту, де ОСОБА_4 заповіла все своє майно своїй дочці ОСОБА_2 . Нотаріус чітко все роз`яснила, ОСОБА_4 чітко вказала, що хоче залишити все своє майно дочці. Позивача ОСОБА_1 ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_8 надала суду пояснення, що була присутня при складанні заповіту, де ОСОБА_4 заповіла все своє майно своїй дочці ОСОБА_2 . Нотаріус чітко все роз`яснила, ОСОБА_4 чітко вказала, що хоче залишити все своє майно дочці. Позивача ОСОБА_1 ніколи не бачила.

Свідок ОСОБА_9 надала суду пояснення, що була присутня при складанні заповіту, де ОСОБА_4 заповіла все своє майно своїй дочці ОСОБА_2 . Нотаріус чітко все роз`яснила, ОСОБА_4 чітко вказала, що хоче залишити все своє майно дочці. Позивача ОСОБА_1 ніколи не бачила.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи та свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 21 вересня 2023 року(а.с.10).

На випадок своєї смерті ОСОБА_4 склала заповіт від 02 травня 2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Іллінецького районного нотаріального округу Вінницької області Нікітчук Н.А., зареєстрований в реєстрі за №№632,633, яким ОСОБА_4 заповіла усе своє майно, де б воно не було та із чого б воно не складалось, і взагалі все, що їй належатиме на день її смерті і на що вона за законом матиме право своїй дочці ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 2 статті 1236 ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Вимоги щодо форми та змісту заповіту встановлені ст. 1247 ЦК України. Так, цією нормою Кодексу визначено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4. ст. 207 цього Кодексу.

Як вбачається з тексту заповіту він після його прочитання нотаріусом, а також свідками вголос у зв`язку з хворобою заповідачки ОСОБА_4 , на її особисте прохання та за її дорученням підписано ОСОБА_8 . Особу заповідача, свідків та особи, що підписала заповіт ОСОБА_8 встановлено у присутності нотаріуса, їх дієздатність перевірено. Засвідчено справжність підпису ОСОБА_8 .

Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу.

Стаття 207 ЦК України визначає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Крім того, згідно з положеннями статті 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів.

У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним.

За приписами ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Заповіт є одностороннім правочином, а тому він повинен відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У відповідності до ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Спеціальною нормою, яка передбачає підстави недійсності заповіту є ст. 1257 ЦК України, якою визначено лише дві підставі недійсності заповіту.

Так, згідно ч. 2 передбачено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

За цією ж статтею недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Таким чином, слід прийти до висновку, що заповіт, як односторонній правочин, підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. При цьому, недійсним заповіт може бути визнаний у випадках, у яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, коли заповіт складений особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту), коли заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

Як вбачається з пояснень свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які були присутні під час підписання заповіту та надали суду покази, що ОСОБА_4 на момент укладення заповіту була свідома та не виявляла будь-яких ознак хвороб, які б перешкоджали їй скласти заповіт, оскільки, в даному спорі предметом доказування не є наявність або відсутність свідомості під вчинення правочину, а саме психічна можливість у особи, яка вчиняє правочин усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

До того ж приватний нотаріус Іллінецького районного нотаріального округу Вінницької області Нікітчук Н.А., яка посвідчувала спірний заповіт, при його укладанні перевірила дієздатність та підтвердила, що ОСОБА_4 усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними. Окрім того позивачем не надано жодного доказу, що ОСОБА_4 під впливом чи натиском уклала даний заповіт.

Статтею 81 ЦПК України покладено на кожну зі сторін обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом.

Позивачем та його представниками не надано суду належних та допустимих доказів, які б засвідчували, що на момент складання заповіту від 02 травня 2023 року спадкодавець ОСОБА_4 не розуміла значення своїх дій та не могла ними керувати. Також судом не встановлено, що при складанні заповіту були порушені вимоги діючого законодавства.

Відтак, воля заповідача, виражена у формі заповіту є волевиявленням померлого та не викликає сумнівів у її правомірності.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для визнання заповіту від 02 травня 2023 року недійсним, а тому приходить до висновку про необхідність відмовити ОСОБА_10 у задоволенні його позову.

Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне судові витрати залишити за позивачем.

З викладеного, керуючись ст.ст. 1-19, 23, 76-113, 128, 132, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_2 .

Третя особа без самостійних вимог: Приватний нотаріус Іллінецького районного нотаріального округу Вінницької області Нікітчук Наталія Анатоліївна, Свідоцтво НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Головуючий: