Єдиний унікальний номер судової справи: 472/882/23
Провадження №22-ц/812/918/24 Суддя-доповідач апеляційного суду: Самчишина Н.В.
Постанова

Іменем України

15 липня 2024 року м. Миколаїв справа №472/882/23

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

за участю: представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником адвокатом Вендель Олегом Михайловичем, на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29 березня 2024 року, ухвалене у складі головуючого судді Орленко Л.О. в приміщенні цього ж суду в селищі Веселинове Миколаївської області, за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Веселинівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

18 вересня 2023 року ОСОБА_1 , діючи через свого представника - адвоката Венделя О.М., звернулась до суду з вищевказаною заявою, яку обґрунтовувала наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Богданівка Нефтегірського району Самарської області (Російська Федерація) народилася заявник ОСОБА_4 . В первісному свідоцтві про народження заявника її батьками були записані: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_6 .

В 1991 році у зв`язку із втратою первісного свідоцтва про народження і необхідністю отримання паспорту заявник отримала повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 15 лютого 1991 року, видане Богданівською сільською радою Нефтегірського району Куйбишевської області, російська федерація. Однак, при видачі повторного свідоцтва про народження в графі «мати» замість « ОСОБА_6 » вказано невірно « ОСОБА_7 ».

На даний час заявник є особою без громадянства, яка проживає в Україні, що підтверджується посвідкою на тимчасове проживання, виданою 26 травня 2023 року та рішенням від 15 травня 2023 року Державної міграційної служби України.

Вказана помилка в повторно виданому свідоцтві про народження заявника перешкоджає заявнику у продовженні строку дії посвідки на тимчасове проживання, оскільки 25 травня 2024 року закінчується її термін, та в подальшому оформленні набуття громадянства України.

У зв`язку із зазначеним, 08 вересня 2023 року заявник звернулася до Веселинівського відділу ДРАЦС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою, в якій просила внести зміни в повторно виданому свідоцтві про народження, зазначивши в графі «мати» - « ОСОБА_6 », замість невірно зазначеного « ОСОБА_7 ».

Листом за № 23.7-10/363 від 09 вересня 2023 року заявнику відмовлено у внесенні змін, у зв`язку з неможливістю отримання підтвердження про державну реєстрацію акту цивільного стану з рф і рекомендовано звернутися до суду.

На підставі викладеного заявник просила суд встановити факт неправильності запису в актовому записі про народження, в повторно виданому Богданівською сільською радою Нефтегірського району Куйбишевської області російська федерація, на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 від 15 лютого 1991 року, в частині запису в графі «мати» - вірним є запис « ОСОБА_6 » замість невірно зазначеного « ОСОБА_7 ».

В судовому засіданні суду першої інстанції представник заявника - адвокат Вендель О.М. підтримав заяву в повному обсязі з підстав, викладених в самій заяві, та, уточнив, зазначив, що в прохальній частині заяви міститься описка, а саме те, що заявник просив встановити факт неправильності запису щодо її матері в повторно виданому свідоцтві про народження. Встановлювати факт неправильності в актовому записі про народження заявник не просив, оскільки актовий запис про народження неможливо отримати.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 висловила думку про можливість задоволення заяви, оскільки вона є матір`ю заявника ОСОБА_1 , але з невідомих причин її ім`я та по-батькові в повторно виданому свідоцтві про народження заявника було записано невірно « ОСОБА_7 ».

Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України у Миколаївській області - Долганюк Ю.Ю. просила суд відмовити в задоволенні заяви, та з урахуванням письмових заперечень, посилалася на те, що заявник не довела, що встановлення факту, якого вона просить, спричинить виникнення, зміну чи припинення її особистих немайнових чи майнових прав. Крім того, заявник не скористалася всіма можливими засобами для врегулювання даного питання в позасудовому порядку, а відразу звернулася до суду.

Представник заінтересованої особи Веселинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - Латій В.Т. надала пояснення аналогічні зі змістом листа адресованого заявнику за № 23.7-10/363 від 09 вересня 2023 року.

Рішенням Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29 березня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що заявником не доведено факт відмови відділу ДРАЦС у внесенні змін до актового запису про її народження, оформленої відповідно до вимог законодавства, та не доведено, що у позасудовому порядку, без встановлення зазначеного в заяві факту, вона не може здійснити обмін посвідки та оформити набуття громадянства, то за таких обставин суд вважав, що заява є безпідставною, недоведеною та передчасною, а відтак в її задоволенні слід відмовити.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Вендель О.М., посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просила рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити та встановити факт неправильності запису в актовому записі про народження, в повторно виданому Богданівською сільською радою Нефтегірського району Куйбишевської області, російська федерація, на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Свідоцтві про народження Сергії НОМЕР_2 від 15 лютого 1991 року народження в частині запису в графі «мати» - « ОСОБА_7 ».

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду не відповідають дійсності, так як заявнику Вознесенським відділом Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області у наданні письмового роз`яснення було відмовлено. Встановлення даного факту неправильності запису в повторно виданому свідоцтві для народження має для заявника юридичне значення, оскільки перешкоджає їй набути громадянство через свою матір ОСОБА_9 , яка є громадянкою України.

Щодо неможливості іншим чином відновити документ свідоцтво про народження, то цей факт підтверджується відповіддю Веселинівського відділу ДРАЦС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного МРУ МЮ (м. Одеса) № 23.7-10/363 від 09 вересня 2023 року, згідно якої, щоб внести зміни в актовий запис про народження, його необхідно спочатку поновити, а витребувати актовий запис неможливо через повномасштабну збройну агресію рф.

Крім того заявник не погодився із висновком суду про неприйняття заяви від 27 грудня 2023 року про виправлення технічної описки, оскільки згідно статті 182 ЦПК України учасники справи можуть подавати суду будь-які заяви, клопотання і заперечення.

В даному випадку, у зв`язку з технічною опискою, було подано вказану заяву, оскільки внести зміни до актового запису при відсутності можливості його витребування є неможливим. Необґрунтованим, на думку заявника, є також посилання суду на неприйняття, як докази долучені копії свідоцтв про народження ОСОБА_10 та ОСОБА_8 складені іноземною (російською) мовою при відсутності нотаріально посвідченого перекладу, які суд досліджував без зауважень.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області Бутяк М.О., просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Веселинівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - Латій В.Т., просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відзиву на апеляційну скаргу заінтересованою особою ОСОБА_3 не подано.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Богданівка Нефтегірського району Самарської області (Російська Федерація) народилася заявник ОСОБА_4 . Заявник зазначала, що в первісному свідоцтві про народження її батьками були записані: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_6 .

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнана особою без громадянства, що підтверджується рішенням Державної міграційної служби України від 15 травня 2023 року № 084401 (а.с. 8). В зв`язку з цим, вона отримала посвідку на тимчасове проживання в Україні зі строком дії до 25 травня 2024 року, що підтверджується копією посвідки (а.с. 7).

В заяві представником заявника - адвокатом Венделем О.М. зазначено, що в 1991 році у зв`язку із втратою первісного свідоцтва про народження і необхідністю отримання паспорту заявник отримала повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 15 лютого 1991 року, видане Богданівською сільською радою Нефтегірського району Куйбишевської області (Російська Федерація). Однак, при видачі повторного свідоцтва про народження в графі «мати» замість « ОСОБА_6 », вказано невірно « ОСОБА_7 ». Вказана помилка в повторно виданому свідоцтві про народження перешкоджає заявниці у продовженні строку дії посвідки на тимчасове проживання, оскільки 25 травня 2024 року закінчується її термін, та в подальшому оформленні набуття громадянства України. У зв`язку із цим, 08 вересня 2023 року заявник звернулася до Веселинівського відділу ДРАЦС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою, в якій просила внести зміни в повторно виданому свідоцтві про народження, зазначивши в графі «мати» - « ОСОБА_6 », замість невірно зазначеного « ОСОБА_7 ».

09 вересня 2023 року заявник отримала від Веселинівського відділу ДРАЦС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відповідь № 23.7-10/363 від 09 вересня 2023 року (а.с. 22), якою їй було роз`яснено, що для того, щоб внести зміни в актовий запис про народження, його необхідно спочатку поновити, оскільки витребувати актовий запис з Росії неможливо через повномасштабну збройну агресію РФ. Однак, для поновлення актового запису про народження нею надано недостатньо документів, а саме: для внесення в розділ «Відомості про батьків» до актового запису про народження потрібно свідоцтво про шлюб/смерть батьків, а також документи, на підставі яких змінено прізвище матері із ОСОБА_12 на ОСОБА_13 . У зв`язку з цим, порадили заявнику звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин.

В своїй заяві заявник зазначає, що той факт, що її матір`ю є ОСОБА_14 підтверджує сама ОСОБА_3 , підтверджується свідоцтвом про народження останньої НОМЕР_3 від 27 квітня 1954 року, свідоцтвом про укладення шлюбу ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 від 25 листопада 1994 року, паспортом ОСОБА_3 серії НОМЕР_5 від 06 березня 1997 року та пенсійним посвідченням ОСОБА_3 № НОМЕР_6 від 27 червня 2007 року. Крім того, зазначала, що факт зміни ОСОБА_10 прізвища на ОСОБА_13 підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_10 серії НОМЕР_3 від 27 квітня 1954 року, в якому наявна відмітка про укладення ІНФОРМАЦІЯ_3 шлюбу з ОСОБА_5 , який зазначений батьком заявника в свідоцтві про народження.

Допитані свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 пояснили, що матір заявниці знали за ім`ям ОСОБА_17 , хоча документально вона Нажія.

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 суд виходив з того, що заявником не доведено факт відмови відділу ДРАЦС у внесенні змін до актового запису про її народження, оформленої відповідно до вимог законодавства, та не доведено, що у позасудовому порядку, без встановлення зазначеного в заяві факту, вона не може здійснити обмін посвідки та оформити набуття громадянства.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, вважає, що суд надав правильну оцінку обставинам справи та наявним у справі доказам і дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Встановлено, що 08 вересня 2023 року ОСОБА_1 подала до Веселинівського відділу ДРАЦС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву, у якій просила внести зміни в повторно видане свідоцтво про народження, зазначивши в графі «мати» - « ОСОБА_6 », замість невірно зазначеного « ОСОБА_7 ».

Листом від 09 вересня 2023 року Веселинівський відділ ДРАЦС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заявниці повідомив, що питання внесення змін до актових записів цивільного стану громадян регламентується Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання (далі - Правила), затвердженими наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5.

Для поновлення актового запису про народження нею надано недостатньо документів, а саме: для внесення в розділ «Відомості про батьків» до актового запису про народження потрібно свідоцтво про шлюб/смерть батьків, а також документи, на підставі яких змінено прізвище матері із ОСОБА_12 на ОСОБА_13 . У зв`язку з тим, заявнику надана порада звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно із частинами першою, шостою статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Після внесення змін до актового запису цивільного стану заявнику повторно видається свідоцтво про державну реєстрацію акта цивільного стану.

Відповідно до пункту 2.7 Правил на підтвердження достовірності представлених заявником документів про державну реєстрацію актів цивільного стану відділом державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичним представництвом чи консульською установою України додаються до матеріалів справи повні витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, копії відповідних актових записів цивільного стану, на підставі яких вирішується питання щодо необхідності внесення змін або відмови в цьому.

У абзаці 3 пункту 3.13 розділу Правил визначено, у разі якщо втрачено актовий запис цивільного стану, складений компетентним органом іноземної держави, з якою Україною не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і сімейних справах, або якщо законодавством іноземної держави встановлено інший порядок поновлення, відмінний від передбаченого законодавством України, а також у разі якщо витребувати документи про державну реєстрацію актів цивільного стану від компетентних органів іноземної держави неможливо (відповідь не надходить тривалий час, стихійне лихо, військові дії тощо), що підтверджується відповідними документами, актовий запис цивільного стану поновлюється відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 12 «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» судам роз`яснено, що суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках не виправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків).

Згідно з вимогами статей 137, 268 ЦПК (1502-06) подана до суду заява про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану чи про анулювання такого акту повинна містити в собі відомості про те, в якому акті громадянського стану є неправильності в записі і в чому саме вони полягають, який запис в акті громадянського стану і у зв`язку з чим підлягає анулюванню, коли і яким органом реєстрації актів громадянського стану відмовлено у виправленні запису, внесенні до нього змін чи доповнень або в анулюванні поновленого чи повторно складеного актового запису. До заяви мають бути додані: копія відповідного свідоцтва, висновок органу реєстрації актів громадянського стану про відмову у виправленні, зміні чи доповненні запису або в анулюванні поновленого чи повторно складеного запису акта громадянського стану, інші документи, що стосуються даної справи.

Суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану.

Суд першої інстанції вірно врахував, що для того, щоб внести зміни в актовий запис про народження заявника, його необхідно спочатку оновити, оскільки витребувати актовий запис з росії неможливо через повномасштабну збройну агресію рф.

Судом першої інстанції надана правильна оцінка поданому ОСОБА_1 листу Веселинівський відділ ДРАЦС у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09 вересня 2023 року, в якому визначено, що для поновлення актового запису про народження заявником надано недостатньо документів, а саме: для внесення в розділ «Відомості про батьків» до актового запису про народження потрібно свідоцтво про шлюб/смерть батьків, а також документи, на підставі яких змінено прізвище матері із ОСОБА_12 на ОСОБА_13 . У зв`язку з тим, заявнику надана порада звернутись до суду для встановлення факту родинних відносин.

Апеляційний суд погоджується з тим, що зазначений лист не є відмовою органу реєстрації актів цивільного стану у вчиненні дії, а за своїм характером та змістом є відповіддю на звернення позивача, у якій, зокрема, надано відповідні роз`яснення щодо звернення.

Крім того, суд звертає увагу, що заявник не зверталася з заявою про встановлення факту родинних відносин, а встановлення факту неправильності запису в повторно виданому свідоцтві про народження не передбачено ст. 315 ЦПК України.

З огляду на зазначене, відсутність предмету оскарження (відмови) виключає можливість задоволення заяви та свідчить про неефективність обраного позивачем способу захисту та передчасність вимог.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

В своїй заяві заявник посилалася лише на дві мети для встановлення зазначеного факту, а саме: помилка в повторно виданому свідоцтві про народження заявника перешкоджає заявнику у продовженні строку дії посвідки на тимчасове проживання, оскільки 25 травня 2024 року закінчується її термін, та в подальшому оформленні набуття громадянства України.

Апеляційний суд погоджується з тим, що Порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 року №322 не передбачено «Продовження строку дії посвідки на тимчасове проживання». Відповідно до пункту 19 Порядку у разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж протягом останнього дня строку її дії.

Якщо до закінчення строку дії посвідки лишилося менш як 15 робочих днів, подання документів для її обміну здійснюється лише до територіального органу/територіального підрозділу ДМС. Крім того, в пункті 32 вказаного Порядку, в якому зазначений перелік документів, які подаються для оформлення посвідки, не передбачено подання такого документу як свідоцтво про народження. Тобто, мета встановлення факту неправильності запису про матір в свідоцтві про народження заявника для того, щоб продовжити строк дії посвідки на тимчасове проживання не підтверджена заявником.

Щодо мети - оформлення набуття громадянства України, то суд першої інстанції правильно констатував, що вказана мета також не підтверджена і є передчасною. Ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції заявником не було надано доказів на підтвердження того, що вона зверталася з відповідною заявою до уповноважених органів з питанням оформлення набуття громадянства України та їй було відмовлено на підставі того, що в її повторно виданому свідоцтві про народження дані про її матір записано невірно. Не визнало такого факту і Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області.

Тому саме по собі посилання заявника про звернення до Вознесенського відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області та отримання нею роз`яснень, не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджується доказами та не є підставою для задоволення заяви.

Аналізуючи викладене та прийнявши до уваги те, що заявником не доведено факт відмови відділу ДРАЦС у внесенні змін до актового запису про її народження, оформленої відповідно до вимог законодавства, та не доведено, що у позасудовому порядку, без встановлення зазначеного в заяві факту, вона не може здійснити обмін посвідки та оформити набуття громадянства, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заява є безпідставною, недоведеною та передчасною, а відтак вірно відмовив у її задоволенні.

Відповідно до частини шостої статті 367 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Тому посилання заявника на необґрунтованість неприйняття судом заяви від 27 грудня 2023 року про виправлення технічної описки, колегія суддів відхиляє.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою доказів і встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на доведення необхідності доказів і обставин, у тому контексті, якій, на думку заявника, свідчить про наявність підстав для встановлення факту неправильності запису. Зазначені доводи були предметом перевірки судом першої інстанції, який їх спростував з викладенням відповідних мотивів. Апеляційний суд, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає недоцільним повторне наведення обґрунтувань на спростування доводів та заперечень заявника, які вже були оцінені судом першої інстанції .

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 259,268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником адвокатом Вендель Олегом Михайловичем, залишити без задоволення.

Рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 29 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 16 липня 2024 року.