Житомирський апеляційний суд
Справа №286/3349/23 Головуючий у 1-й інст. Гришковець А. Л.
Категорія 70 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Павицької Т.М.

з участю секретаря

судового засідання Бузган А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №286/3349/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 14 листопада 2023 року, яке ухвалене суддею Гришковець А.Л.

встановив:

У серпні 2023 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив змінити розмір аліментів, що стягуються за судовим наказом, виданим Овруцьким районним судом Житомирської області від 12 червня 2023 року по справі №286/1240/23 з нього на користь відповідачки на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) до 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття.

На обґрунтування позову зазначив, що 30 січня 2010 року позивач разом із відповідачем зареєстрували шлюб, в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 . Спільне життя у подружжя не склалося через різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, а тому рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2020 року шлюб між ними було розірвано.

Вказував, що між ними було досягнуто згоди щодо утримання сина. Позивач та відповідач уклали 02.09.2020 договір дарування житлового будинку в АДРЕСА_1 та земельної ділянки для його обслуговування, кадастровий номер :02:001:0128, які належали на праві спільної сумісної власності подружжя, з умовою, що відповідач не подаватиме позов про стягнення аліментів на утримання їх сина.

Крім того, він добровільно приймав участь в утриманні дитини, його пенсійна картка знаходилась у відповідачки. Після розірвання шлюбу періодично проживав з ним і він забезпечував його усім необхідним.

Зазначав, що залишившись без житла після розірвання шлюбу, змушений був взяти кредит в розмірі 322 580, 65 грн. строком на 72 місяці, з щомісячним списанням коштів з поточного рахунку 9 767, 04 грн. За вказані кошти ним було придбано будинок в АДРЕСА_2 та земельну ділянку для його обслуговування. Розмір кредиту на даний момент складає 276 329, 80 грн.

Вказував, що він працює на Житомирській митниці, але з 24 лютого 2022 року фактично втратив місце роботи, отримував заробітну плату лише в розмірі 6 500,00 грн. Даних коштів не вистачало для щомісячного платежу по кредиту. Зараз щомісячно з нього стягується на сплату кредиту 12 000,00 грн. - 13 000,00 грн. Розмір його заробітної плати після списання податків становить 14 000,00 грн., після списання кредиту залишається біля 3 000,00 грн.

Відповідно до довідки огляду МСЕК 19.05.2023 року його визнано інвалідом 3 групи загального захворювання. Розмір його пенсії становить 2 100,00 грн. Він перебуває на обліку у лікаря травматолога з діагнозом лівобічний коксоартроз. Вказував, що потребує оперативного лікування-ендопротезування кульшового суглобу. Хворіє на цукровий діабет 1-го типу, інсулінозалежний. На проживання та лікування фактично залишається 3 000,00 грн. - 4 000,00 грн. на місяць.

Зазначав, що 15 липня 2023 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , дружина на даний час вагітна.

Оскільки змінився його сімейний і матеріальний стан, стан здоров`я, просив суд зменшити розмір аліментів до 1/8 частини.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 14 листопада 2023 року позов задоволено. Зменшено розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/4 частини його заробітку (доходу) до 1/8 частини його заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте без належного повідомлення її про розгляд справи. Твердження позивача, що подарований ним будинок набутий ними у шлюбі, не відповідає дійсності, оскільки даний будинок був збудований її дідом - ОСОБА_5 в 1996 році. На момент укладення шлюбу між сторонами будинок був побудований, але не введений в експлуатацію відповідно до закону. ОСОБА_5 земельна ділянка та дозвіл на будівництво житлового будинку надавався рішенням виконавчого комітету Зарічанської сільської ради від 20.09.1995 року №106. В 2007 році даний будинок її дід заповів своїй доньці - її матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 Будинок не було введено в експлуатацію в передбаченому законом порядку та була відсутня технічна документація на земельну ділянку та будинок.

Лише в травні 2015 року її дід відмовився від земельної ділянки і рішенням Зарічанської сільської ради від 06.05.2015 року №514 було надано дозвіл відповідачу ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою цієї земельної ділянки. Після цього будинок було введено в експлуатацію. Фактично будинок належав її родині, а не був спільною сумісною власністю подружжя.

Щодо посилань позивача про фактичну втрату роботи вказує, що вони не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи відсутня довідка про розмір заробітної плати за період з лютого 2022 року по листопад 2022 року. Отже, висновок суду зроблений на припущеннях. В матеріалах справи міститься довідка Житомирської митниці за період з грудня 2022 року по травень 2023 року, де сума доходу становить від 17 000,00 грн. до 32 000,00 грн., та довідка про розмір пенсії. В поданій позивачем декларації за 2022 рік наявний дохід, а саме: пенсія - 24 868,00 грн., заробітна плата - 253 906, 00 грн., дохід від відчуження рухомого майна - 183 000,00 грн.

Відповідач заперечила доводи позовних вимог щодо розміру щомісячного платежу по кредиту, оскільки позивачем до позову не було додано початковий графік погашення кредитної заборгованості. Відсутній графік погашення кредитної заборгованості і після прострочення позивачем сплати кредиту. Також не надано інформації про розмір щомісячних платежів згідно договору. Посилання на щомісячне списання банком коштів в рахунок погашення кредиту в розмірі 12 000,00 грн. - 13 000,00 грн. документально позивачем не підтверджено.

Посилання позивача щодо погіршення стану здоров`я заперечила, оскільки згідно довідки МСЕК серії 12 ААГ №420290 3 група інвалідності з 18.05.2023 року йому встановлена повторно, зміна групи не відбувалась. Також в матеріалах справ відсутні докази витрат на лікування.

Вказувала, що вона дійсно отримувала пенсію позивача в рахунок сплати аліментів, проте з березня 2022 року вже не отримує. В період з березня по вересень 2022 року вона з дитиною перебувала за кордоном. Вона з початком повномасштабного вторгнення втратила роботу та щомісячний дохід. З жовтня 2022 по квітень 2023 року отримувала допомогу по безробіттю від Житомирського обласного центру зайнятості, розмір якої складає 10 740,04 грн. Працевлаштувалася лише 01.06.2023 року до ФОП ОСОБА_7

В зв`язку з тяжким матеріальним становищем, неможливістю забезпечити потреби дитини самостійно, 05.04.2023 року вона подала заяву на видачу судового наказу про стягнення аліментів з позивача, який було видано Овруцьким районним судом Житомирської області 12.06.2023 року. Судовий наказ нею був переданий до примусового виконання до Овруцького відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області, де було відкрито виконавче провадження №72118785 та звернуто стягнення на заробітну плату боржника, і лише 13.12.2023 року винесено постанову про звернення стягнення на його пенсію. 18 серпня 2023 року позивач звернувся з позовом про зменшення розміру аліментів з 1/4 до 1/8, який рішенням Овруцького районного суду Житомирської області задоволено.

Від позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач вважає аргументи скаржника, викладені в апеляційні скарзі, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Вказує, що він завжди утримував і утримує свого сина. В рахунок сплати аліментів ним було подаровано відповідачці їх спільний будинок та земельну ділянку.

На заперечення доводів апеляційної скарги зазначає, що 27.10.2020 року ним було взято кредит в розмірі 322 580,65 грн. строком на 72 місяці із щомісячним списанням коштів з поточного рахунку 10 000,46 грн., що підтверджується графіком повернення кредиту. На 27 квітня 2024 року розмір кредиту з відсотками становить 410 080,13 грн., строк кредитного договору до 27.06.2027 року.

Вказує, що працює на Житомирській митниці в м. Коростені, позмінно, два дні робочі, два -вихідні, на проїзд щоденно витрачає 72,90 грн. Він є особою з інвалідністю 3 групи, потребує оперативного втручання-ендопротезування кульшового суглобу. Хворіє на цукровий діабет 1 типу, інсулінозалежний, важка форма. Отримує інсулінотерапію з частковим відшкодуванням.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у нього народилася донька, ОСОБА_8 .

Враховуючи вищевикладене вважає, що суд прийшов до вірного висновку про зменшення розміру аліментів.

Відповідач подала відповідь на відзив, в якому заперечила обставини, викладені в позовній заяві та відзиві на апеляційну скаргу позивачем. Вказує, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження погіршення його матеріального становища та стану здоров`я.

У судовому засіданні відповідач та її представник доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити.

Позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив рішення районного суду залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено, що 30 січня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 відділом реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, був зареєстрований шлюб, який рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 05 жовтня 2020 року розірвано (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Овруцького районного управління юстиції Житомирської області, 31 липня 2010 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.3).

12 червня 2023 року Овруцьким районним судом Житомирської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.04.2023 року і до 31.07.2028 року, тобто до досягнення ОСОБА_3 повноліття (а.с.23).

Відповідно до договорів дарування жилого будинку та земельної ділянки від 02.09.2020 року, ОСОБА_1 подаровано ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1590 га, кадастровий номер :02:001:0128 для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку (а.с.5-7).

Згідно копії заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» від 27.10.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 було надано кредит в розмірі 322 580, 65 грн. Строк надання кредиту становить 72 місяці, тобто до 2026 року (а.с.8).

Відповідно до договорів купівлі-продажу жилого будинку серії НМВ №326330 та земельної ділянки серії НМВ №326332 від 13.11.2020 року, а також витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 13.11.2020 року, позивачем придбано житловий будинок АДРЕСА_2 та земельну ділянку розміром 0,0882 га, кадастровий номер :01:001:0250 для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.17-22).

В матеріалах справи міститься довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №420290, згідно якої ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності з 18.05.2023 року (а.с.24).

15 липня 2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , яке видане Овруцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.29).

Копії довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААГ №420290 від 18.05.2025 (переогляд повторний), довідки лікаря від 04.07.2023 року та довідки поліклінічно-діагностичного відділення КНП «Овруцька міська лікарня» №81 від 05.07.2023 року, в свою чергу свідчать, що ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату. Крім того, він страждає лівобічним коксартрозом та потребує оперативного лікування ендопротезування кульшового суглобу, а також перебуває під спостереженням в лікаря-ендокринолога з діагнозом: цукровий діабет 1-го типу, інсулінозалежний, важка форма (а.с. 24-26).

З копії довідки Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат №741 від 04.07.2023 року вбачається, що розмір державної соціальної допомоги інваліда 3 групи ОСОБА_1 за період з грудня 2022 року по червень 2023 становить 2100 грн. (а.с.27).

З копії довідки №38 поліклінічно-діагностичного відділення КНП «Овруцька міська лікарня» від 19.06.2023 року вбачається, що ОСОБА_4 знаходиться на «D» обліку в Овруцькій жіночій консультації з діагнозом: вагітність 15-16 тижнів (а.с.30).

Рішенням виконавчого комітету Зарічанської сільської Ради народних депутатів Овруцького району Житомирської області від 20.09.1995 року №106 ОСОБА_5 виділено земельну ділянку 0,17 на будівництво жилого будинку в АДРЕСА_1 (а.с.70).

17 квітня 2007 року секретарем виконкому Бондарівської сільської ради Овруцького району Житомирської області посвідчено заповіт, який зареєстровано в реєстрі за №48, яким ОСОБА_5 заповів належний йому житловий будинок АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 (а.с.74).

Згідно щорічної декларації за 2022 рік, поданої ОСОБА_1 , розмір його доходу становить 461 774,00 грн. (а.с.81-84).

Відповідно довідки, виданої Овруцьким управлінням Коростенської філії Житомирського ОЦЗ, ОСОБА_2 була зареєстрована як безробітня в Коростенській філії Житомирського ОЦЗ з 06.10.2022 року та отримала дохід в розмірі 10 740, 04 грн. (а.с. 90).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в позивача змінився матеріальний та сімейний стан, а також відбулося погіршення стану його здоров`я з часу стягнення з нього аліментів згідно судового наказу, а також врахував факт не подання відповідачем будь-яких доказів на спростування твердження позивача в частині домовленості сторін щодо дарування позивачем спільно нажитого будинку та земельної ділянки з умовою, що вона не буде звертатися до суду із заявою про стягнення аліментів.

Проте повністю з таким висновком суду погодитися неможливо, виходячи з наступного.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріального утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на тримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз змісту даної норми дає підстави для висновку, що зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива за обов`язкової сукупності наступних обставин.

По-перше, відбулася зміна матеріального стану платника в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан (зменшився його дохід чи у його розпорядженні залишається менша сума грошових коштів, чи виникли грошові зобов`язання, які потребують додаткових матеріальних витрат тощо), або змінився сімейний стан (одруження, народження дітей, поява інших утриманців тощо).

По-друге, такі зміни у матеріальному стані платника аліментів мають бути істотними.

По-третє, вказані обставини мають виникнути виключно після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, оскільки презюмується, що при визначенні аліментів суд встановлює дійсні обставини, в тому числі передбачені ст. 182 СК України щодо наявності утриманців тощо, які необхідні для визначення розміру аліментів.

У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20 (провадження №61-1031св21) викладено такий правовий висновок щодо застосування статті 192 СК України: «Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану».

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Судом встановлено і таке підтверджується матеріалами справи, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають спільну неповнолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом, виданим Овруцьким районним судом 12 червня 2023 року, з ОСОБА_1 стягнуто на аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.04.2023 року і до 31.07.2028 року, тобто до досягнення сином повноліття. Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 14 листопада 2023 року за позовом ОСОБА_1 зменшено розмір аліментів з 1/4 частини його заробітку (доходу) до 1/8 частини його заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При прийнятті оскаржуваного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існувала домовленість щодо укладення договору дарування спільного житлового будинку та земельної ділянки ОСОБА_1 . ОСОБА_2 в рахунок аліментів на їх сина - ОСОБА_3 , що підтверджується договорами дарування жилого будинку та земельної ділянки від 02.09.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 подаровано ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,1590 га, кадастровий номер :02:001:0128 для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку. Проте дана обставина спростовується доводами апеляційної скарги та поданими документами.

При цьому колегія суддів вважає за можливе прийняти до розгляду надані стороною відповідача докази відповідно ч. 3 ст. 367 ЦПК України, оскільки вони мають суттєве значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі та не були подані в суді першої інстанції в зв`язку з неповідомленням відповідача про розгляд справи.

Рішенням виконавчого комітету Зарічанської сільської Ради народних депутатів Овруцького району Житомирької області від 20.09.1995 року №106 ОСОБА_5 виділено земельну ділянку 0,17 на будівництво жилого будинку в АДРЕСА_1 (а.с.70).

17 квітня 2007 року секретарем виконкому Бондарівської сільської ради Овруцького району Житомирської області посвідчено заповіт, який зареєстровано в реєстрі за №48, яким ОСОБА_5 заповів належний йому житловий будинок АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 (а.с. 74).

Отже, вищевказаний житловий будинок та земельна ділянка належали діду відповідачки - ОСОБА_5 . В 2007 році цей будинок дід заповідав своїй доньці - ОСОБА_6 . Даний будинок не було введено в експлуатацію в передбаченому законом порядку та була відсутня технічна документація. Лише в травні 2015 року дід відповідачки відмовився від земельної ділянки та рішенням виконавчого комітету Зарічанської сільської ради від 06.05.2015 року №514 на зазначену земельну ділянку було надано дозвіл ОСОБА_1 на складання проекту землеустрою. Після цього будинок було введено в експлуатацію.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги, що позивачем не доведено, що його майновий стан з моменту встановлення судовим наказом Овруцького районного суду Житомирської області від 12 червня 2023 року розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 до моменту звернення до суду з даним позовом про зменшення розміру аліментів змінився настільки, що це свідчить про наявність підстав для зменшення розміру аліментів до 1/8 частини заробітку (доходу) позивача.

Посилання позивача на погіршення стану його здоров`я спростовується довідками МСЕК, де йому з 18.05.2023 року повторно встановлена третя група інвалідності. Тобто зміна групи інвалідності не відбулась. Також в матеріалах справи відсутні докази понесених витрат на лікування.

Матеріальний стан відповідачки з початком повномасштабного вторгнення погіршився. З 30.09.2022 року вона втратила роботу, з 06 жовтня 2022 року по 01 квітня 2023 року отримувала допомогу по безробіттю, загальна сума якого складає 10 740,04 грн. Дана обставина підтверджується також наданою ОСОБА_2 довідкою форми ОК-5 від 04.12.2023 року.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За таких обставин, районний суд не дав належної оцінки зібраним у справі доказам і необґрунтовано дійшов висновку про доведеність позивачем підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів в повному обсязі.

Отже, колегія суддів не може погодитись із визначеним розміром стягуваних аліментів в розмірі 1/8 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно.

Тому, на погляд колегії суддів, не можна вважати ухвалене рішення ґрунтовним, вмотивованим і з повним з`ясуванням всіх істотних обставин, що мають значення для справи, на що слушно звертає увагу у змісті апеляційної скарги відповідач.

Однак, з урахуванням вищевказаних обставин, беручи до уваги матеріальне становище сторін, наявність у відповідача ще однієї дитини, яку відповідач в силу положень ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати до її повноліття, стан здоров`я відповідача, який має третю групу інвалідності та інші захворювання,наявність боргових зобов`язань, колегія суддів приходить до висновку, що аліменти на сина при ухваленні нового судового рішення за наслідками апеляційного провадження мають становити 1/6 частку його заробітку, чим будуть забезпечені права та інтереси сторін у справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 14 листопада 2023 року скасувати та ухвалили нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються за судовим наказом, виданим Овруцьким районним судом Житомирської області від 12 червня 2023 року у справі №286/1240/23, з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , який проживає по АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , яка проживає по АДРЕСА_1 ) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/4 частини його заробітку (доходу) до 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 червня 2024 року.

Головуючий Судді