Справа № 946/723/23
Провадження № 2/946/660/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько Віта Григорівна про розірвання договору довічного утримання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив розірвати договір довічного утримання, укладений 22.06.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. за реєстровим номером 1088. Застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання, повернувши ОСОБА_1 , житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , скасувавши державну реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно за ОСОБА_2 . Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0583 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 720483 від 30.01.2012 року, кадастровий номер :01:011:0060. Скасувати обтяження на нерухоме майно зареєстроване в реєстрі за №1089 - заборону на відчуження зазначеного в договорі довічного утримання житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що було накладене 22.06.2022 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г., на підставі договору довічного утримання від 22.06.2022 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 червня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г.

Згідно пункту 1.1 вказаного Договору ОСОБА_1 передає у власність ОСОБА_2 належні йому на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . В цей же день нотаріусом накладено заборону відчуження зазначеного нерухомого майна до припинення або розірвання Договору. Згідно пункту 2.1 Договору матеріальне забезпечення з утримання (догляду) становить 1 000 (одна тисяча) грн. щомісячно. Згідно пункту 2.2. Договору - утримання (догляд) визначений сторонами у вигляді: а) забезпечення трьохразовим калорійним харчуванням, вартість продуктів якого складає 1 000 (одна тисяча) грн. щомісячно; б) здійснення догляду та надання необхідної допомоги; в) наданням побутових послуг (прання постільної білизни, послуги перукарні); г) забезпечення належними лікувальними засобами; д) забезпечення його житлом шляхом збереження права безплатного довічного проживання у відчужуваному будинку.

Таким чином, набувач приймає у власність вищезазначене нерухоме майно, зобов`язується повністю утримувати відчужувача, забезпечувати його харчуванням, доглядом, одягом, необхідною допомогою, а також надати можливість безкоштовного довічного користування житлом. При цьому ціна матеріального забезпечення на харчування (продукти), встановлена сторонами в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. щомісячно.

Як зазначено позивачем в позовній заяві, після укладання вищевказаного Договору відповідачка ОСОБА_2 лише в перші три місяці виконувала свої обов`язки по договору надаючи позивачеві ОСОБА_1 два-три рази на день їжу, причому далеко не в тому грошовому обсязі визначеному договором, а також за цей же період приблизно раз на місяць прибирала у житловому будинку, зокрема, в тій його частині де фізично постійно знаходився позивач. В подальшому відповідачка взагалі фактично припинила здійснювати належний догляд за позивачем та припинила надавати йому будь яку допомогу, визначену Договором.

Внаслідок цього, незважаючи на передбачені Договором обов`язки відповідачки, позивач був змушений звернутися за своїм доглядом до сторонньої особи, а саме до ОСОБА_3 , яку наняв його син, що знаходиться за кордоном, послуги якої він оплачує за власний рахунок, яка і стала надавати йому необхідну допомогу, приізджаючи з с. Нова Некрасівка. Оскільки це було незручно для неї, до того ж з настанням похолодання та відсутністю опалення в частині будинку, де мешкав позивач, в жовтні 2022 року він був змушений переїхати в будинок свого сина ОСОБА_4 в цьому ж селі, в якому живе жінка, яка фактично доглядає, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Сам цей факт догляду за позивачем сторонньою особою - не узгоджується з тією обставиною, що позивач, відповідно до договору довічного утримання повинен бути забезпечений доглядом відповідачем.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою уточненні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою уточненні позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

В судове засідання третя особа - приватний нотаріус Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько Віта Григорівна не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Допитаний в судовому засіданні, яке призначалось на 24.10.2023 року в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що позивача ОСОБА_1 знає добре, після того як померла дружина позивача він йому допомагав по господарству. Приблизно у 2022 році позивач ОСОБА_1 зламав ногу (шійку стегна) та за ним доглядали квартиранти, які проживали в його будинку. Потім, за позивачем стала доглядати ОСОБА_2 , вона поміняла замки на дверях в будинку та повідомила, що приходити навідувати ОСОБА_1 можна лише тоді, коли вони будуть вдома. Позивач скаржився на ОСОБА_2 та говорив, що вона погано за ним доглядає в будинку була антисанітарія, та просив його забрати до себе покупатися.

Допитана в судовому засіданні, яке призначалось на 24.10.2023 року в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що позивача ОСОБА_1 знає добре, вони живуть по сусідству майже сорок років. ОСОБА_2 теж добре знає, вони разом працювали. ОСОБА_2 просила знайти їй квартиру, в якій буде проживати її донька, потім вона познайомила її з ОСОБА_1 , який в подальшому зламав ногу (шійку стегна) та потребував стороннього догляду. Приблизно чотири роки тому назад донька ОСОБА_2 , ОСОБА_7 почала проживати в будинку ОСОБА_1 , і позивач вирішив. що саме донька ОСОБА_2 , ОСОБА_7 буде за ним доглядати. Жили не дружно постійно було чутно крики та сварку. Зараз ОСОБА_1 проживає у родичів в с. Н.Некрасівка, які за ним доглядають.

Допитаний в судовому засіданні, яке призначалось на 24.10.2023 року в якості свідка ОСОБА_8 пояснив, що позивача ОСОБА_1 знає через його сина ОСОБА_9 , який йому зателефонував та попросив відвідати його батька ОСОБА_1 , оскільки в нього пропав зв`язок із батьком. Коли він приїхав до будинку в якому проживав ОСОБА_1 , то побачив, що позивач проживає в антисанітарних умовах, в кімнаті було брудно та холодно. ОСОБА_1 попросив відвести його до будинку сина в с.Нова Некрасівка, оскільки за ним погано доглядають. А також, повідомив, що його телефон втопили та він хоче їсти. Після чого, він хотів відвести ОСОБА_1 в будинок його сина в с. Н.Некрасівка, проте відповідач ОСОБА_2 не дозволяла відвезти позивача в будинок сина, внаслідок чого він викликав поліцію та зателефонував синові позивача щоб вони переговорили та ОСОБА_1 повідомив синові що хоче переїхати до його будинку в с. Нова Некрасівка.

Допитаний в судовому засіданні, яке призначалось на 24.10.2023 року в якості свідка ОСОБА_10 , пояснив, що ОСОБА_1 знає добре. Коли, позивач захворів, то за ним почала доглядати ОСОБА_2 та син позивача попросив його заїхати в будинок батька та провідати його. Коли він разом з ОСОБА_8 приїхали до будинку ОСОБА_11 то побачили, що позивач був голодним, в кімнаті було брудно. Потім позивач ОСОБА_1 попросив їх відвести його до будинку сина в с.Нова Некрасівка, оскільки ОСОБА_2 за ним не доглядає та допомоги йому не надає. Проте, ОСОБА_2 казала, що вони не мають права забирати ОСОБА_1 , в зв`язку з чим він разом з ОСОБА_8 викликали поліцію, а потім відвезли ОСОБА_1 до будинку сина в с. Нова Некрасівка, де до теперішнього часу за ним і доглядає.

Допитана в судовому засіданні, яка призначалось на 14.12.2023 року ОСОБА_12 пояснила, що вона шукала житло для оренди та її мати ОСОБА_2 порадила будинок ОСОБА_1 та в кінці жовтня 2019 року вона разом із своїми синами переїхала в будинок ОСОБА_1 де винаймала частину будинку. До позивача приїжджали лише родичі ОСОБА_13 , а сина позивача за весь час оренди частини будинку вона бачили лише три рази. Коли позивач ОСОБА_1 зламав шійку стегна його до себе до дому забрав жити син, а за два тижні ОСОБА_1 привезли до дому, але у зв`язку із перелом шийки стегна ходити він не міг. Позивача залишили всі та він став проживати сам. Також, повідомила родичів позивача про те, що вона не може самостійно доглядати за ОСОБА_1 та почала допомагати її мати, на яку потім було оформлено договір довічного утримання. Після чого, родичі позивача ОСОБА_13 принесли документи та викликали нотаріуса до дому, оскільки позивач не міг самостійно пересувати і після чого було оформлено договір довічного утримання. Через декілька місяців ОСОБА_14 почала телефонувати та повідомила, що вона написала заяву в поліцію оскільки нібито погано поводиться з ОСОБА_1 . 04 квітня 2022 року ОСОБА_1 забрали до лікарні, а з лікарні він поїхав жити до сина в с. Нова Некрасівка. Приблизно через 2-3 тижня син привіз ОСОБА_1 . назад додому. Її мати - ОСОБА_2 доглядала за ОСОБА_1 , мила його, кормила з ложечки.

Допитаний в судовому засіданні, яке призначалося на 16.02.2024 року ОСОБА_15 пояснив, що відповідача ОСОБА_2 знає добре, він хрестив дітей ОСОБА_2 . Позивач пропанував ОСОБА_2 одружитися з ним, а потім вони уклали вказаний договір. Відповідач ОСОБА_2 постійно доглядала за ОСОБА_1 , готувала йому їжу, прибирала за ним, але після укладення договору позивач почав вести себе неадекватно, постійно висловлював безпідставне незадоволення. Також, позивач ОСОБА_1 ніколи не скаржився, що його погано годують та постійно просив налити йому алкогольні напої. Він особисто приїздив по три рази на тиждень до ОСОБА_2 та допомагав по догляду за позивачем.

Допитаний в судовому засіданні, яке призначалося на 16.02.2024 року ОСОБА_16 пояснив, що ОСОБА_2 знає добре більше десяти років, як порядну людину і як медичного працівника. Приїздив до будинку де мешкала ОСОБА_2 та бачив, що вона здійснювала догляд за ОСОБА_1 , стирала прибила за ним, також бачив що ОСОБА_1 зловживав спиртними напоями.

Допитана в судовому засіданні, яке призначалось на 06.03.2023 року ОСОБА_17 пояснила, що відповідача ОСОБА_2 знає добре, вони знайомі майже десять років. Також, їй відомо, що ОСОБА_2 доглядала за ОСОБА_1 , який пропанував їй одружитися. До того як ОСОБА_1 перестав вставити з ліжка він поводився адекватно, але коли вже не міг вставати з ліжка почав поводитися неадекватно. Весь час на протязі якого ОСОБА_2 доглядала за відповідачем, він був охайний, чистий та нагодований.

Допитаний в судовому засіданні, яке призначалось на 06.03.2023 року в якості свідка ОСОБА_18 пояснив, що відповідача ОСОБА_2 знає приблизно п`ять років та йому було відомо, що вона доглядає за ОСОБА_1 , оскільки вона часто просила його про допомогу, оскільки позивач був прикутий до ліжка.

Дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько Віта Григорівна про розірвання договору довічного утримання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ухвалою від 28.08.2023 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько Віта Григорівна про розірвання договору довічного утримання та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України - правочин це дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Частиною 1 статті 744 ЦК України передбачено, що за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до ст. 745 ЦК України - договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Договір довічного утримання (догляду), за яким передається набувачеві у власність нерухоме майно, підлягає державній реєстрації.

Відповідно до вимогч.1 ст.749 ЦК України у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

Згідно ст. 748 Цивільного кодексу України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 334 ЦК України передбачено, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

В судовому засіданні встановлено, що 22 червня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. за реєстровим номером 1088.

Згідно пункту 1.1 вказаного Договору ОСОБА_1 передає у власність ОСОБА_2 належні йому на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно пункту 2.1 Договору, матеріальне забезпечення з утримання (догляду) становить 1 000 (одна тисяча) грн. щомісячно.

Згідно пункту 2.2. Договору утримання (догляд) визначений сторонами у вигляді: а) забезпечення трьохразовим калорійним харчуванням, вартість продуктів якого складає 1 000 (одна тисяча) грн. щомісячно; б) здійснення догляду та надання необхідної допомоги; в) наданням побутових послуг (прання постільної білизни, послуги перукарні); г) забезпечення належними лікувальними засобами; д) забезпечення його житлом шляхом збереження права безплатного довічного проживання у відчужуваному будинку.

Як було встановлено в судовому засіданні, після укладання вказаного Договору відповідачка ОСОБА_2 не належним чином виконувала вимоги вищевказаного договору довічного утримання, в зв`язку з чим позивач ОСОБА_1 був вимушений звернутися за сторонньою допомогою щодо здійснення догляду за ним, що є безумовним порушення вказаного договору довічного утримання.

Дані обставини справи, згідно із вимогами ч.1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають, оскільки визнаються сторонами і тому суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин і добровільного їх визнання відповідачкою.

Відповідно до ст.755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини або на вимогу набувача.

Таким чином, оскільки наведені обставини об`єктивно вказують на те, що відповідачка ОСОБА_2 взяті на себе зобов`язання, по договору довічного утримання, належним чином не виконує, а позивач ОСОБА_1 за своїм станом, потребує належного догляду, тому на вимогу позивача, вказаний договір підлягає розірванню та позов підлягає задоволенню відповідно до вимог ч.4 ст. 206 ЦПК України.

Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про розірвання договору довічного утримання та право позивача на розірвання договору довічного утримання таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт № НОМЕР_2 , орган, що видав № 5119 від 16.12.2022 року, РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 27.05.2004 року, РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), третя особа приватний нотаріус Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько Віта Григорівна (місце знаходження: АДРЕСА_4 ) про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 22.06.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. за реєстровим номером 1088.

Застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання, повернувши ОСОБА_1 , житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , скасувавши державну реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно за ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 0,0583 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 720483 від 30.01.2012 року, кадастровий номер :01:011:0060.

Скасувати обтяження на нерухоме майно зареєстроване в реєстрі за №1089 - заборону на відчуження зазначеного в договорі довічного утримання житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що було накладене 22.06.2022 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г., на підставі договору довічного утримання від 22.06.2022 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 червня 2024 року.

Суддя: О.О.Бурнусус