Справа № 201/2430/24
Провадження № 2/201/1930/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О., розглянувши матеріали цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло», про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 28 лютого 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло», про стягнення грошових коштів, у якій позивач просить стягнути з ТОВ Алло на користь ОСОБА_1 суму, передану за договором купівлі-продажу від 11 грудня 2023 у розмірі 27524,00 грн., стягнути з ТОВ Алло на користь ОСОБА_1 неустойку у розмірі 9633,40 грн.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилався на те, що між ОСОБА_2 та ТОВ Алло 11 грудня 2023 року було укладено договір купівлі-продажу посудомийної машини марки BOSCH моделі SMV4HVX00K, код товару 966061, вартістю 26499,00 гривень.

Крім того, позивачем разом із товаром було також придбано у відповідача ваучер Послуга встановлення посудомийної або пральної машини, вартістю 999,00 гривень та послугу підйому на поверх, вартістю 26,00 гривень, що підтверджується фіскальним чеком № .

Покупка товару була здійснена позивачем за допомогою послуги кредитування фізичних осіб Оплата частинами від АТ КБ Приватбанк відповідно до договору оплати частинами № 5659. Розмір першого платежу становив 6881,00 гривня.

Придбаний позивачем товар було доставлено позивачу і встановлено за місцем його проживання лише 15 грудня 2023 року. Роботи з інсталяції товару проводило Приватне підприємство Перша інсталяційна компанія, про що складено Акт приймання-передачі № 25898181 від 15 грудня 2023 року.

Одразу після встановлення товару за місцем проживання позивача, ним було виявлено несправність, яка перешкоджала використанню товару за призначенням. Лише 26 грудня 2023 року, на підставі неодноразових звернень позивача, товар було демонтовано представниками Товариства з обмеженою відповідальністю СІМТЕК для проведення гарантійного обслуговування, про що складено Акт № U 0332078.

Відповідно до змісту вищезгаданого Акту, інженером ТОВ СІМТЕК було виявлено несправність модулю управління товару.

Після демонтажу товару з місця проживання позивача його було передано у фактичне володіння відповідача. Протягом 14 днів після прийняття товару на ремонт недоліки товару не були усунуті, що спонукало позивача 09 січня 2024 року звернутися до відповідача із претензією.

Даною претензією позивач вимагав повернути АТ КБ Приватбанк кошти внаслідок повернення неякісного товару, придбаного шляхом оплати частинами відповідно до договору оплати частинами № 5659, а саме вартість товару, що складає 26499,00 гривень та вартість супутніх послуг вартістю 999,00 гривень та 26,00 гривень відповідно, а загалом 27524,00 гривні.

12 січня 2024 року відповідач повідомив позивачу про відмову у задоволенні його претензії, запропонував позивачу дочекатись результатів гарантійного обслуговування… за результатами якого буде прийняте остаточне рішення.

Листом від 17 січня 2024 року позивач надав відповідачу відповідь на відмову у задоволенні претензії, у якій вимагав розірвати договір купівлі-продажі товару та повернути сплачені ним кошти.

19 січня 2024 року відповідач повторно відмовив у задоволенні вимог позивача, обґрунтувавши це тим, що вимога про повернення сплачених за товар коштів є передчасною, оскільки ознак істотного недоліку на даний час в ньому не виявлено.

13 лютого 2024 року, після спливу 49 днів з моменту прийняття товару на гарантійне обслуговування, позивача було повідомлено телефоном про завершення ремонту товару.

Водночас, оскільки під час демонтажу товару було змінено елементи меблів у помешканні позивача, де розміщувався товар та внаслідок занадто довгого періоду ремонту товару, позивач був вимушений придбати посудомийну машину у іншого продавця, що підтверджується квитанцією № від 21 лютого 2024 року, а тому питання повернення товару більш не є актуальним для позивача.

Обставини справи свідчать, що недолік, наявний у товарі, проданому відповідачем позивачу наявний істотний недолік несправність модуля управління, що підтверджується Актом № U 0332078.

Вказаний недолік робить неможливим використання товару за цільовим призначенням. Обставини виявлення позивачем недоліку свідчать про те, що він виник з вини виробника (продавця, виконавця).

Крім того, усунення вказаного недоліку потребувало понад 14 днів, що підтверджується, зокрема, тим, що позивача було повідомлено про усунення недоліків лише 13 лютого 2024 року, тобто через сорок дев`ять днів після демонтажу товару і передачі його на гарантійне обслуговування. Отже, наявний у товарі недолік є істотним.

Таким чином, позивач має безумовне право розірвати договір купівлі-продажу товару і вимагати у відповідача повернення коштів.

За змістом ч. 9 ст. 8 Закону України Про захист прав споживачів, при пред`явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред`явлення або за згодою сторін в інший строк.

За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару.

Обставини справи свідчать, що позивачем 26 грудня 2023 року передано товар для усунення недоліків, про що складено Акт № U 0332078.

Водночас, недоліки товару були усунуті відповідачем лише 13 лютого 2024 року. Отже, між днем передачі товару та днем усунення недоліків минуло 49 (сорок дев`ять) днів.

Таким чином, позивач має право на виплату йому неустойки у розмірі 35% вартості товару (фактичний строк усунення недоліків 49 днів установлений законом строк 14 днів = 35 днів).

Як свідчить фіскальний чек № , вартість товару і супутніх послуг склала 27524,00 гривні. Отже, розмір неустойки, яку відповідач зобов`язаний сплатити позивачу складає 27524,00 * 35% = 9633,40.

Не погодившись з позовними вимогами відповідач 18 березня 2024 року на адресу суду надіслав відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що у позивача не було будь-яких претензій до товарного або зовнішнього вигляду в момент приймання товару, про що свідчить відсутність зафіксованих зауважень. Даний факт не спростовується позивачем у позовній заяві.

Відповідач зазначає, що декларація про відповідність на придбаний товар підтверджує факт того, що він не становить ризику для здоров`я та безпеки людей, інших суспільних інтересів та відповідає національним стандартам і технічним регламентам. Таким чином, позивачу був переданий товар належної якості.

Відповідач зауважує, що декларація про відповідність видана третьою стороною, незалежною від інших сторін спору.

Якщо би не було дотримано вимог, наведених у відповідних стандартах з переліку національних стандартів чи технічних регламентах, декларація про відповідність на товар не була б видана.

Таким чином, декларація про відповідність підтверджує належну якість товару, який було придбано позивачем у ТОВ «Алло». Отже позивачеві був переданий товар належної якості, що підтверджується належним та допустимим доказом - декларацією про відповідність.

Зауважили, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на заперечення вищезазначеного.

15 грудня 2023 року товар був встановлений та підключений за місцем проживання позивача, що підтверджується Актом від 15 грудня 2023 року приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) за замовленням № 23898181, копія якого є в матеріалах справи.

У вказаному Акті за підписом позивача зазначено, зокрема, наступне: «Підписанням даного Акту Замовник підтверджує, що не має жодних претензій до повноти, належності та якості наданих послуг (виконаних робіт)… Місце встановлення (монтажу) виробу погоджено з Замовником…Сторони підтверджують що не мають жодних претензій одна до одної».

Таким чином, позивач отримав товар належної якості, в придатному до використання стані, без будь-яких пошкоджень та дефектів, що підтверджується його підписом у вказаному Акті.

Крім того, позивач прийняв надані послуги зі встановлення та підключення товару без будь-яких претензій.

Після користування Товаром позивач, виявивши в ньому несправність, самостійно звернувся до авторизованого сервісного центру виробника - ТОВ «СІМТЕК», що підтверджується Актом № U 0332078, копія якого наявна в матеріалах справи, та листом ТОВ «СІМТЕК» від 13 березня 2024 № 10.

Як випливає зі змісту даного Акту, в товарі позивача була виявлена несправність модуля управління, у зв`язку з чим інженер ТОВ «СІМТЕК» від`єднав товар від мереж споживача та доставив його до приміщення сервісного центру для проведення гарантійного обслуговування, а не передав у фактичне володіння відповідача, як помилково зазначає в позові представник позивача.

27 грудня 2023 року позивач через свій особистий кабінет на сайті Інтернет-магазину «Алло» звернувся до ТОВ «Алло» із заявою про обмін його товару на новий на підставі Акту сервісного центру.

Листами ТОВ «Алло» від 12 січня 2024 року № 39/YN та від 19 січня 2024 року № 56/YN, позивача було проінформовано про відсутність правових підстав для обміну товару та запропоновано дочекатись результатів гарантійного обслуговування в авторизованому сервісному центрі виробника.

29 січня 2024 року товар позивача був відремонтований авторизованим сервісним центром виробника (ТОВ «СІМТЕК»), що підтверджується Актом № U 0331696 та листом ТОВ «СІМТЕК» від 13 березня 2024 № 10.

В той же день, а не 13 лютого 2024 року, як зазначено в позові, позивача було повідомлено про закінчення ремонту. У вищевказаному Акті зокрема зазначено: «Прилад провірений технічно справний».

У листі від 13 березня 2024 № 10 авторизований сервісний центр повідомив про те, що істотного недоліку в товарі позивача виявлено не було.

В товарі позивача відсутні ознаки істотного недоліку, зокрема, така обов`язкова ознака, як повторюваність («після його усунення проявляється знову»), оскільки недолік у товарі позивача проявився один раз, і після його безоплатного усунення більше не виникав.

Таким чином, до правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем, не можуть бути застосовані норми абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону «Про захист прав споживачів», якими врегульовані дії сторін при виникненні в товарі істотного недоліку. В даному випадку застосуванню підлягають норми абз. 1 ч. 1 ст. 8 Закону «Про захист прав споживачів», якими врегульовані дії сторін при виникненні в товарі недоліків.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, Позивач неправомірно та помилково посилається на ст. 9 Закону, у відповідності до якої Споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром, або відтворений на дисплеї програмного реєстратора розрахункових операцій (дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій) QR-код, що дає змогу споживачеві здійснювати його зчитування та ідентифікацію з розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому містяться, або надісланий електронний розрахунковий документ на наданий споживачем абонентський номер чи адресу електронної пошти.

У зв`язку з тим, що при користуванні товаром позивач виявив в ньому недолік, норми ст. 9 до даних правовідносин не можуть бути застосовані, оскільки вони стосуються товару належної якості, який не використовувався і товарний вигляд якого збережено.

В даному випадку застосуванню підлягають вже вище згадувані норми ст. 8 Закону «Права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості». Також відповідач звертає увагу, що товар позивачем використовувався, його товарний вигляд не збережено, оскільки він містить на собі сліди використання, що підтверджується фотографіями товару, доданими до даного відзиву.

Нормами законодавства України встановлений обов`язок саме виробника (виконавця) забезпечувати технічне обслуговування та гарантійний ремонт продукції.

Отже, питання про визначення характеру недоліку в товарі (істотний або не істотний) вирішується виключно авторизованим сервісним центром виробника, який має спеціалістів та відповідне обладнання, а тому позивач самостійно звернувся до відповідного сервісного центру з метою діагностики та обслуговування товару.

Вимоги позивача щодо усунення недоліку в товарі були виконані авторизованим сервісним центром у повному обсязі, що підтверджує відсутність в товарі ознак істотного недоліку та є підставою для відмови у задоволенні позову.

Оскільки позивач після виявлення недоліку у придбаному товарі на свій вибір самостійно звернувся до авторизованого сервісного центру виробника, то у разі, якщо він вважає терміни усунення недоліків в його товарі порушеними, він має звертатись з вимогою про стягнення неустойки до авторизованого сервісного центру ТОВ «СІМТЕК».

Крім того, представником позивача невірно наведено розрахунок суми неустойки. Так, відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі 1% вартості товару.

Натомість для розрахунку суми неустойки представник позивача використовує не вартість товару (26 499 грн), як передбачено Законом, а вартість товару з урахуванням наданих позивачеві додаткових послуг (27 254 грн).

Крім того, як вже вказувалось вище і підтверджується документально (Акти №№ U 0332078 та U 0331696), гарантійне обслуговування товару позивача тривало з 26 грудня 2023 (дата звернення позивача до авторизованого сервісного центру) по 29 січня 2024 (дата повідомлення позивача про закінчення гарантійного обслуговування) 34 дні, а не 49, як зазначає у позовній заяві представник позивача.

Крім того, як вже вказувалось вище, позивач, як користувач сайту, погодився з умовами угоди користувача, у якій зазначено: «на період воєнного стану за умови відсутності необхідних запасних частин в сервісному центрі погоджений термін обслуговування може бути продовжений до 180 (ста восьмидесяти) календарних днів, але в будь-якому випадку не раніше отримання необхідної запасної частини. Граничний термін обслуговування не може перевищувати 45 (сорока п`яти) днів після дати офіційного закінчення воєнного стану на території України».

Враховуючи викладене, терміни гарантійного обслуговування товару не були порушені.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 28 лютого 2024 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.42).

Ухвалою судді від 01 березня 2024 року відкрито спрощене провадження без виклику сторін у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло», про стягнення грошових коштів. (а.с.44-45).

У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, дійшов наступного.

Фактичні обставини встановленні судом

Між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю Алло 11 грудня 2023 року було укладено договір купівлі-продажу посудомийної машини марки BOSCH моделі SMV4HVX00K, код товару 966061, вартістю 26499,00 гривень.

Також позивачем було сплачено 999 грн., за послуги встановлення посудомийної машини та 26 грн. за послуги підйому на поверх. (а.с.16).

На вищезазначену посудомийну машину марки BOSCH моделі SMV4HVX00K позивачу видано гарантійний талон №23898181 S200002. (а.с.16).

Згідно з наданим позивачем скрін-фотографією, покупка товару була здійснена позивачем за допомогою послуги кредитування фізичних осіб Оплата частинами від АТ КБ Приватбанк відповідно до договору оплати частинами № 5659. Розмір першого платежу становив 6883,75 гривня. (а.с.17, 27-35).

15 грудня 2023 року товар був встановлений та підключений за місцем проживання позивача, що підтверджується Актом від 15 грудня 2023 року приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) за замовленням № 23898181, копія якого є в матеріалах справи. (а.с.18).

У вказаному Акті за підписом позивача зазначено, зокрема, наступне: «Підписанням даного Акту Замовник підтверджує, що не має жодних претензій до повноти, належності та якості наданих послуг (виконаних робіт)… Місце встановлення (монтажу) виробу погоджено з Замовником…Сторони підтверджують що не мають жодних претензій одна до одної».

Після користування Товаром позивач, виявивши в ньому несправність, самостійно 26 грудня 2023 року звернувся до авторизованого сервісного центру виробника - ТОВ «СІМТЕК», що підтверджується Актом № U 0332078. (а.с.19).

27 грудня 2023 року позивач через свій особистий кабінет на сайті Інтернет-магазину «Алло» звернувся до ТОВ «Алло» із заявою про обмін його товару на новий на підставі Акту сервісного центру.

В шаблоні даної заяви зазначено: «Звертаємо Вашу увату, що у випадку, пред`явлення Споживачем вимог щодо здійснення обміну товару на аналогнний або повернення коштів у зв`язку із тим, що у придбаному товарі з`явився недоліки у тому числі якщо Споживач вважає, що такий недолік є істотним - такий товар передається до уповноваженого сервісного центру для проведення діагностики та обслуговування. У разі якщо за наслідками діагностики недолік підтвердиться, він підлягає безкоштовному усуненню, за умови дотримання Споживачем правил експлуатації товару. Виключенням є наявність дійсного акту авторизованого сервісного центру про неможливість ремонту та наявність істотного недоліку в товарі.»

09 січня 2024 року позивач звернувся до відповідача із претензією. Даною претензією позивач вимагав повернути АТ КБ Приватбанк кошти внаслідок повернення неякісного товару, придбаного шляхом оплати частинами відповідно до договору оплати частинами № 5659, а саме вартість товару, що складає 26499,00 гривень та вартість супутніх послуг вартістю 999,00 гривень та 26,00 гривень відповідно, а загалом 27524,00 гривні. (а.с.22-24).

Листами ТОВ «Алло» від 12 січня 2024 року № 39/YN та від 19 січня 2024 року № 56/YN, позивача було проінформовано про відсутність правових підстав для обміну товару та запропоновано дочекатись результатів гарантійного обслуговування в авторизованому сервісному центрі виробника. (а.с.11-12, 20-21).

Листом від 17 січня 2024 року позивач надав відповідачу відповідь на відмову у задоволенні претензії, у якій вимагав розірвати договір купівлі-продажі товару та повернути сплачені ним кошти. (а.с.13-15).

В матеріалах справи наявна декларація про відповідність на придбаний товар, що підтверджує факт того, що він не становить ризику для здоров`я та безпеки людей, інших суспільних інтересів та відповідає національним стандартам і технічним регламентам.

29 січня 2024 року товар позивача був відремонтований авторизованим сервісним центром виробника (ТОВ «СІМТЕК»), що підтверджується Актом № U 0331696 та листом ТОВ «СІМТЕК» від 13 березня 2024 № 10.

У листі від 13 березня 2024 № 10 авторизований сервісний центр повідомив про те, що істотного недоліку в товарі позивача виявлено не було. В товарі позивача відсутні ознаки істотного недоліку, зокрема, така обов`язкова ознака, як повторюваність («після його усунення проявляється знову»), оскільки недолік у товарі позивача проявився один раз, і після його безоплатного усунення більше не виникав.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частина 7 ст. 81 ЦПК України передбачає, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

В свою чергу, визначення поняття «істотний недолік» наведене в п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону. Це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак:

а) він взагалі не може бути усунутий;

б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів;

в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Таким чином, тільки сукупність вищевказаних обов`язкових ознак недоліку (всі ознаки, вказані в абз. 1 п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону та хоча б одна з ознак, вказана в пп. а), б) або в) цього ж пункту) надає підстави вважати його істотним із усіма правовими наслідками щодо задоволення вимог споживача про розірвання договору та повернення сплачених за товар грошових коштів.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 01 лютого 2018 року у справі № 661/67/16-ц, де зазначено наступне: «Тільки сукупність чотирьох обов`язкових ознак недоліку надає підстави вважати його істотним недоліком із усіма правовими наслідками щодо задоволення вимог споживачів, та повернення грошових коштів, сплачених за товар».

В товарі позивача відсутні ознаки істотного недоліку, зокрема, така обов`язкова ознака, як повторюваність («після його усунення проявляється знову»), оскільки недолік у товарі позивача проявився один раз, і після його безоплатного усунення більше не виникав.

Таким чином, до правовідносин, що виникли між позивачем та відповідачем, не можуть бути застосовані норми абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону, якими врегульовані дії сторін при виникненні в товарі істотного недоліку.

В даному випадку застосуванню підлягають норми абз. 1 ч. 1 ст. 8 Закону, якими врегульовані дії сторін при виникненні в товарі недоліків.

Так, у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Відповідно до наявних в матеріалах справи актах № U 0332078 та U 0331696, підтверджується факт безкоштовного ремонту товару.

Відносини, що виникають, між користувачами сайту Інтернет-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та продавцем, врегульовані зокрема Угодою користувача, розміщеною за посиланням https://allo.ua/ua/terms_of_use/.

Верховним Судом у постанові від 10 лютого 2021 у справі № 235/5322/17 встановлено, що умови Угоди користувача сайту https://allo.ua «не призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін та не завдають шкоди споживачеві, не позбавляють та не обмежують його прав, передбачених чинним законодавством, зокрема Законом України «Про захист прав споживачів» та ЦК України».

В заявці поданій позивачем 27 грудня 2023 року через сайт відповідача на обмін товару, зазначено «Звертаємо Вашу увагу, що у випадку, пред`явлення Споживачем вимог щодо здійснення обміну товару на аналогічний або повернення коштів у зв`язку із тим, що у придбаному товарі з`явився недоліки у тому числі якщо Споживач вважає, що такий недолік є істотним - такий товар передається до уповноваженого сервісного центру для проведення діагностики та обслуговування. У разі якщо за наслідками діагностики недолік підтвердиться, він підлягає безкоштовному усуненню, за умови дотримання Споживачем правил експлуатації товару. Виключенням є наявність дійсного акту авторизованого сервісного центру про неможливість ремонту та наявність істотного недоліку в товарі.»

Тобто, у разі не виявлення істотних недоліків товару, даний товар підлягає безкоштовному усуненню виявлених недоліків. Оскільки істотних недоліків в даному товарі не було виявлено в офіційному сервісному центрі, що підтверджується матеріалами справи, а товар було безкоштовно відремонтовано, суд вважає вимоги позивача безпідставними та не обґрунтованими.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 280, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Алло», про стягнення грошових коштів відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.О. Демидова