справа № 489/7336/23 провадження №2/489/369/24
РІШЕННЯ

Іменем України

27 березня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Єлишевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Друга миколаївська державно нотаріальна контора Миколаївської області, про визначення часток в спільній сумісній власності та визнання права власності на частку в нерухомому майні в порядку спадкування за законом

встановив:

У листопаді 2023 року позивач, через представника ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом в якому просить:

- визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 становить: ОСОБА_4 1/3 частки; ОСОБА_1 1/3 частки; ОСОБА_2 1/3 частки;

- визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку вказаної квартири, після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як на підставу позовних вимог вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить частка у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцю на підставі договору міни нерухомого майна № 7007, укладеного на Південній товарній біржі 29.07.1997 та зареєстрованого в МБТІ 30.07.1997 за № 16222. Іншими співвласникам квартири є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , які є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 . Заповіту спадкодавець не залишив.

09.12.2021 позивач звернулася до Другої державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав після смерті чоловіка. Відповідач не виявила бажання вступати в спадкові права після смерті батька та того ж дня звернулася до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини.

Проте, після вивчення документі державним нотаріусом було надано письмове роз`яснення про неможливість оформлення позивачем спадкових прав, оскільки неможливо встановити склад спадкового майна. Крім того договір міни нотаріально не посвідчений, а частки співвласників в квартирі не визначені.

В червні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суд міста Миколаєва з позовом про визнання договору міни нерухомого майна дійсним, який задоволено рішенням суду від 27.12.2022.

Після повторного звернення за оформленням спадкових прав, нотаріус роз`яснив, що не може видати свідоцтво про спадщину так як частка спадкодавця у спільній сумісній власності на квартиру не визначена та визначити її в позасудовому порядку неможливо, через що рекомендовав звернутися до суду.

Посилаючись на наведені обставини та неможливість в досудовому порядку оформити спадкові права позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва суду від 24.11.2023 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Цією ухвалою витребувано з Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду 25.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання учасник справи не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Представник позивача адвокат Луконіна Н.В. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач та третя особа причину неявки в судове засідання не повідомили, правом на дання відзиву чи письмових пояснень не скористалися.

Згідно статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За положеннями частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Із матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 про що зроблено відповідний актовий запис №1029 та підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Інгульським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина до складу якої входить частка у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцю на підставі договору міни нерухомого майна № 7007, укладеного на Південній товарній біржі 29.07.1997 та зареєстрованого в МБТІ 30.07.1997 за № 16222.

Іншими співвласникам квартири є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2

ОСОБА_1 є дружиною спадкодавця, а ОСОБА_2 їх донькою, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , актовий запис №558, та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис №4243.

Із дослідженої судом спадкової справи № 418/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 встановлено, що спадщина фактично прийнята позивачем ОСОБА_1 , так як на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 від спадщини після смерті свого батька ОСОБА_4 відмовилася, подавши 09.12.2021 до Другої миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області відповідну заяву.

09.12.2021 позивач звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав на спадкове майно, але їй було роз`яснено, що спірний договір міни вчинений з недодержанням вимог статті 227 ЦК України через відсутність нотаріального посвідчення, а також квартира АДРЕСА_2 належить померлому на праві спільної сумісної власності, частка в якій його не визначена. У зв`язку із цим позивачу було рекомендовано звернутися до суду.

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суд міста Миколаєва з позовом про визнання договору міни нерухомого майна дійсним, який задоволено рішенням суду від 27.12.2022, справа № 489/1791/22.

З позову вбачається, що після отримання рішення суду позивач повторно звернулася до державного нотаріуса, але їй було відмовлено в оформлення спадкових прав так як частки співвласників в спільному нерухомому майні не визначені.

Правове обґрунтування та мотиви суду

Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом та спадщину прийняла фактично. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні та заповіт спадкодавцем за життя не складався.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно матеріалів справи оформлення позивачем спадкових прав на квартиру не можливе через відсутність визначених часток співвласників в спільній сумісній власності на вказану квартиру, співвласником якої був спадкодавець.

Позивач просить визначити, що частки спадкодавця та сторін в спільної сумісній власності на квартиру є рівними та, відповідно, визнати за нею право власності на частку спадкодавця.

Частиною першою статті 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Враховуючи, що в договорі міни, на підставі якого сторони у справі та спадкодавець набули право спільної сумісної власності на квартиру, частки співвласників не визначено, відповідно їх частки вважаються рівними та складають по 1/3 кожного, оскільки іншого судом не встановлено.

За такого, зважаючи на неможливість оформлення позивачем спадкових прав на частку спадкодавця в спільному майні, позов підлягає задоволенню повністю.

Розподіл витрат понесених позивачем на оплату судового збору суд не здійснює з підстав диспозитивності цивільного судочинства, що передбачено статтею 13 ЦПК України, так як такої вимоги позивач не заявляла

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити, що розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є рівними та складають по 1/3 чистки кожного.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

третя особа Друга миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, , місцезнаходження: м. Миколаїв, пр.Миру,46/1.

Повний текст судового рішення складено 27.03.2024

Суддя І.В.Коваленко