Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про відвід судді

10 січня 2024 року суддя Білоцерківський міськрайонний суд Київської області Цукуров В. П. розглянувши заяву представника заявника адвоката Шевчука Ю.І. про відвід судді у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Ковалівська об`єднана територіальна громада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини не менше п`яти років,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Ковалівська об`єднана територіальна громада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини не менше п`яти років.

05.12.2023 року до канцелярії суду представником заявника адвокатом Шевчуком Ю.І. подано заяву про відвід судді.

Свою заяву представник заявника обґрунтовує тим, що, на його думку, мають місце сумніви у неупередженості та об`єктивності судді. Зазначає, що 04.12.2023 року о 12-30 год. під час судового засідання, що мало місце в Білоцерківському міськрайонному суді за адресою: вулиця Волонтерська, будинок 7 у місті Біла Церква Київської області головуючий по справі ОСОБА_2 вчиняв дії, що викликають сумнівів у його об`єктивності та неупередженості. Указані дії полягають у тому, що суддя не вживав заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, навмисно створив ситуацію, що явно унеможливлює ухвалення судового рішення на користь заявника. Не вислухав і не надав оцінки обґрунтуванням представника заявника про неможливість надання ряду письмових доказів разом із заявою окремого провадження з причин, що не залежали від заявника. Пояснення представника заявника сприймав «як сперечання з судом», своїм зовнішнім виглядом показував, що йому не цікаво слухати. Із насмішкою сприймав слова представника заявника, що основним завданням цивільного судочинства є ефективний захист порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб і для цього суд в справах окремого провадження може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Таким чином, на думку представника заявника, суддя допускав дії, висловлювання, та створив такі умови, зміст та контекст, яких свідчить про упереджену, передчасну готовність судді ухвалити у справі рішення, яким відмовити заявниці щодо захисту її прав. Суддею не були прийняті та досліджені письмові докази, без яких з`ясування фактичних обставин справи не представляється можливим. Тобто, вирішення даної справи даним суддею, на думку представник заявника, вже є неможливим.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 09.01.2024 року, заяву представника заявника адвоката Шевчука Ю.І. про відвід судді було розподілено на суддю Цукурова В.П.

Розглядаючи наведені вище заяви відповідача, суд керується наступними нормами права.

Відповідно до приписів ч.4 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Стаття 124 Конституції України встановлює, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пунктах 28-32 рішення у справі «Газета «Україна - центр» проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. Аналогічна позиція висловлена ЄСПЛ й у пункті 66 рішення у справі «Бочан проти України».

У свою чергу п.3 та п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України передбачають, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи та за наявності інших обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За правилами ч.1 ст.38 ЦПК України секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач не можуть брати участі у розгляді справи та підлягають відводу (самовідводу) з підстав, зазначених у статті 36 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2, 3, 8, 11 статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Як убачається із матеріалів справи, відповідачем не враховано, що відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України, зокрема, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Викладені в заяві про відвід судді доводи зводяться до непогодження представника заявника з його процесуальними діями та рішеннями. Такі обставини не є підставою для відводу та не свідчать про наявність інших обставин, що виключають участь у розгляді цивільної справи. Представником заявника не наведено ані об`єктивних, ані суб`єктивних критеріїв, які б породжували сумніви щодо відсутності безсторонності судді.

Дійсно, ч.2 ст. 294 ЦПК України передбачає, що з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Втім, дана норма не є імперативною - процесуальний закон не покладає на суд обов`язку витребовувати докази, а передбачає лише таку можливість, яка реалізовується на розсуд суду виходячи із фактичних обставин справи.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про відвід судді від розгляду даної цивільної справи. Правові підстави для задоволення такої заяви відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006, статтями 36, 39, 40 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника заявника адвоката Шевчука Ю.І. про відвід судді у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Ковалівська об`єднана територіальна громада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини не менше п`яти років відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяВ. П. Цукуров