Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2024 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Кужелєвої Ю.В., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну розміру аліментів

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 (надалі за текстом - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 (надалі за текстом - відповідач), про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що позивач з 18 січня 2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем який станом на дань звернення з даною позовною заявою не розірвано.

Під час шлюбу у них з відповідачкою народилася донька - ОСОБА_5 яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день подання даного позову проживає разом із відповідачкою.

14 листопада 2023 року Подільським районним судом м. Києва видано судовий наказ у справі №758/13639/23 про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду - 10.11.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що від попереднього шлюбу у нього є донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знаходиться на утриманні позивача, та згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13.12.2012 з нього стягуються аліменти на утримання дочки від попереднього шлюбу в розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Також зазначає, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є матір`ю позивача, яка проживає з позивачем за однією адресою та яка знаходиться на його утриманні та з 2022 року страждає на хворобу Альцгеймера, має 1 групу інвалідності довічно.

Станом на день звернення з даною позовною заявою, психічний стан його матері постійно погіршується, остання: не орієнтується у часі, просторі, забуває своє ім`я, не пам`ятає дату свого народження, сама себе не обслуговує. Зазначає, що з урахуванням тяжкого стану моєї матері, позивач був змушений звернутись до Оболонського районного суду м. Києва з заявою про визнання особи ( ОСОБА_7 ) недієздатною та встановлення над нею опіки та призначення його, як єдиного сина, опікуном. За результатом розгляду вищезазначеної заяви, Оболонським районним судом м. Києва відкрито провадження у справі №756/12344/23 про визнання особи ( ОСОБА_7 ) недієздатною та встановлення над нею топіки, розгляд якої призначено на 24.11.2023.

Наголошує, що є єдиним сином, не має братів, сестер, а його батько ОСОБА_8 помер у 2012 році.

Зазначає, що хоч і не проживає разом з відповідачкою та його донькою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте, не ухилявся та не ухиляється від утримання доньки, в добровільному порядку, приймає участь у її вихованні.

Враховуючи вищенаведені обставини, зазначає, що на даний час матеріальний стан позивача змінився, оскільки зросли: витрати на утримання дитини від попереднього шлюбу у зв`язку із зростанням цін на продукти та одяг, ціни на лікарські засоби, та витрати пов`язані з доглядом за його матір`ю та її утриманням, у зв`язку з чим останній був змушений звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 20 листопада 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого вказано, що провадження у справі про визнання його матері недієздатною лише відкрито, відсутнє остаточне рішення суду, по-друге, факт сплати аліментів на дитину від попереднього шлюбу не є підтвердженням значного погіршення його майнового становища, оскільки останній вже дуже давно їх сплачує, по-трете, у присутності нотаріуса було посвідчено договір дарування квартири, а отже, його матір була дієздатною.

До суду надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що хвороба альцгеймера є триваючою та матір має 1 групу інвалідності довічно. Зазначає, що позивачем не надано доказів, що позивач не допомагає дитині, а також того, що дитина проживає разом з нею.

До суду надано заперечення на відповідь на відзив, у якому зазначено, що не підтверджено суттєві зміни у матеріальному становищу, тому, відповідач просила відмовити у задоволенні позову.

Також, позивачем надано письмові пояснення, у яких зазначено що Оболонським районним судом міста Києва по справі № 756/12344/23 вже винесено рішення, яким матір позивача визнано недієздатною та призначено позивача опікуном.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги викладені у позові, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні відповідач та її представник заперечували проти задоволення позову, просили відмовити у його задоволенні.

Вислухавши сторін, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, дослідивши матеріали судової справи, суддя доходить висновку, що даний позов слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач з 18 січня 2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який станом на дань звернення з даною позовною заявою не розірвано, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 42 від 20 січня 2018 року, що не заперечувалося сторонами.

Під час шлюбу, у позивача з відповідачем народилася донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2416 (а.с. 15).

14 листопада 2023 року Подільським районним судом м. Києва видано судовий наказ у справі №758/13639/23, про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення заяви до суду - 10.11.2023 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 21).

Від попереднього шлюбу у позивача є донька - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знаходиться на утриманні позивача (а.с. 14), та згідно Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13.12.2012 з нього стягуються аліменти на утримання дочки від попереднього шлюбу в розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку (а.с. 19).

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є матір`ю позивача, яка проживає з позивачем за однією адресою та яка знаходиться на його утриманні та з 2022 року страждає на хворобу Альцгеймера, має 1 групу інвалідності довічно.

17 квітня 2024 року Оболонським районним судом міста Києва ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 визнано недієздатною та призначено опікуном позивача.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Позивач зазначає, що на його утриманні знаходяться його матір, яка є інвалідом 1 групи, та дитина від першого шлюбу. Вказані обставини, на переконання позивача, об`єктивно підтверджують, що він перебуває у скрутному фінансовому стані, що є підставою для зменшення розміру аліментів стягуваних за наказом Подільського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року у справі №758/13639/23, натомість, доказів щодо погіршення його матеріального стану, суду не надає.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану, як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Проте, окремо факт наявності ще однієї дитини не змінює сімейний стан та не свідчить про погіршення матеріального стану.

Суд також враховує, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, а особливо на перших роках її життя, у зв`язку з чим, певним чином, з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного, в даному випадку на матір.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з утриманням дитини від попереднього шлюбу та перебуванням на його утриманні матері, яка має 1 групу інвалідності. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

До таких висновків дійшов Верховний суд у Постанові від 16.09.2020 року справа № 565/2071/19.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов про зменшення розміру аліментів є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись нормами матеріального права, ст. ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про зміну розміру аліментів - залишити без задоволення;

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Гребенюк