Справа № 445/3095/23
Провадження № 2/439/197/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м. Броди Львівської області

Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючого судді Марків Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Кашуби Л.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

у відкритому судовому засіданні в цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

встановив:

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (далі товариство) звернулося до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитними договорами в сумі 53 335,49 грн.

В позовній заяві (а.с. 2 5), відповіді на відзив (а.с. 119 126) викладено наступну позицію.

На підставі укладеного 10 листопада 2018 року договору № Z75.00203.004514947 АТ «Ідея Банк» надано ОСОБА_2 кредит.

Згідно з договором № , укладеним 22 листопада 2018 року, ОСОБА_2 одержала кредит від ТОВ «ІНВЕСТ ФІНАНС».

Позичальник грошові зобов`язання (щодо повернення кредитів, сплати процентів за користування ними) за договорами належним чином не виконувала, у зв`язку із чим виникла заборгованість.

11 травня 2021 року між АТ «ІНВЕСТ ФІНАНС» та позивачем укладено договір факторингу № 11052021, відповідно до умов якого товариство набуло право грошової вимоги до ОСОБА_2 за вищевказаним договором у сумі 3 590 грн. (заборгованість за основним боргом 1 000 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 2 590 грн.).

07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та позивачем укладено договір факторингу № 07072023, відповідно до умов якого товариство набуло право грошової вимоги до ОСОБА_2 за вищевказаним договором у сумі 49 745,49 грн. (заборгованість за основним боргом 19 991,63 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом 29 753,86 грн.).

Відповідачем поданий відзив.

У відзиві (а.с. 92 106), запереченнях на відповідь на відзив (а.с. 150 153) та поясненнях, наданих представником відповідача в судовому засіданні, відображено наступну позицію.

Позивачем не надано доказів укладення кредитних договорів в установленій цивільним законодавством формі, самі договори є недійсними через нечесну підприємницьку діяльність, яка є агресивною. Заборгованість за процентами за користування кредитами нарахована поза межами строків кредитування та в розмірах, які є несправедливо непомірним тягарем для споживача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до змісту якої на задоволенні позову.

Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`являлася.

Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності представника позивача та відповідача.

Судом встановлено, що 10 листопада 2018 року між АТ «Ідея Банк» (кредитодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) в письмовій формі укладено кредитний договір № Z75.00203.004514947 (а.с. 6 9, 12 13, 16), за умовами якого кредитодавець надав відповідачу на строк 24 місяці до 10 листопада 2020 року кредит в сумі 24 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та плати за обслуговування згідно із графіком щомісячних платежів. Загальна вартість кредиту, згідно з графіком, становить 41 261,71 грн. та складається: з суми кредиту 24 000 грн., процентів за користування кредитом 2 357,71 грн. та плати за обслуговування 14 904 грн.

ОСОБА_2 кредит одержала 10 листопада 2018 року, що підтверджується ордерами-розпорядженнями (а.с. 15).

Відповідач кредитом користувалася, за період з 12 листопада 2018 року до 21 грудня 2019 року на виконання зобов`язань за договором вносила платежі (а.с. 127 128).

22 листопада 2018 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» (кредитодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) укладено договір про надання споживчого кредиту № (а.с. 24 31), за умовами якого кредитодавець надав відповідачу на строк 21 календарний день кредит в сумі 1 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом 315 грн. Цей договір (як в ньому зазначено) укладено в електронній формі з використанням електронного підпису ОСОБА_2 , що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Факт одержання ОСОБА_2 цього кредиту, за змістом позиції відповідача, не заперечується. Доказів безгрошовості договору не надано.

Указані кредитні договори, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання їх сторонами.

Як встановлено ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець), зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, в установлений строк (ст. 526 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України.

Суд вважає, що кредитодавці виконали свої зобов`язання за договорами, відповідач користувалася кредитними коштами, проте не виконувала зобов`язання з їх повернення та сплати процентів, допустила заборгованість.

Розмір заборгованості за кредитними договорами суд визнає необґрунтованим.

Як встановлено ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували правильність нарахування ним процентів за кожним кредитним договором, зокрема, в частині визначення сум та періодів, з яких кредитор виходив, нараховуючи такі проценти.

Відповідачем, в свою чергу, не подано будь-яких доказів, які б підтверджували повне або часткове виконання зобов`язань за кредитними договорами.

За цих обставин, розмір заборгованості за кредитним договором від 10 листопада 2018 року суд визначає за показниками графіку щомісячних платежів (кредит 24 000 грн., проценти, які мали бути сплачені за користування кредитом, 2 357,71 грн.; а.с. 8, 14), із врахуванням сплаченого ОСОБА_2 на виконання зобов`язань (на повернення кредиту 4 007,81 грн., на повернення процентів 1 048,45 грн.; а.с. 127 128). За таким розрахунком розмір заборгованості за кредитом становить 19 992,19 грн. (що більше, ніж заявлені до стягнення 19 991,63 грн.), розмір заборгованості за процентами 1 309,26 грн., та, виходячи із меж позовних вимог загальний розмір заборгованості за цим договором становить 21 300,89 грн. (19 991,63 грн. + 1 309,26 грн.).

Розмір заборгованості за договором від 22 листопада 2018 року безпосередньо ним визначений та становить 1 315 грн. (кредит в сумі 1 000 грн. та проценти за користування ним 315 грн.).

07 липня 2023 року між АТ «Ідея Банк» та товариством укладено договір факторингу № 07072023, про набуття право грошової вимоги до ОСОБА_2 у розмірі 49 745,49 грн. (яка складається із заборгованості за основним боргом в сумі 19 991,63 грн., заборгованості за відсотками 29 753,86 грн.) за договором № Z75.00203.004514947 (а.с. 18 20).

11 травня 2021 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТ ФІНАНС» та товариством укладено договір факторингу № 11052021, про набуття право грошової вимоги до ОСОБА_2 у розмірі 3 590 грн. (яка складається із заборгованості за основним боргом в сумі 1 000 грн., заборгованості за процентами 2 590 грн.) за договором № (а.с. 32 36).

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України).

Як встановлено ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Подані позивачем договори факторингу належно оформлені та підписані, до них долучені реєстри договорів, права вимоги за якими відступаються, а також докази, на підтвердження оплати за ними.

Суд визнає, що невиконанням умов кредитних договорів порушені права нового кредитора у зобов`язаннях, тому позивач має право вимагати повернення позичальником заборгованості за договором від 10 листопада 2018 року в сумі 21 300,89 грн. та за договором від 22 листопада 2018 року 1 315 грн.

Представником відповідача заявлено про застосування спливу позовної давності.

Згідно із ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12 березня до 03 квітня 2020 року на усій території України установлений карантин, дія якого неодноразово продовжувалася, та який тривав до 24.00 год. 30 червня 2023 року його відміни на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Як визначено п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05.30 год. 24 лютого 2022 року.

Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені ст.ст. 257 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Визначений ч. 1 ст. 257 ЦК України трирічний строк закінчився в період дії карантину, тобто, з урахуванням приписів п.п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, на день звернення позивача до суду із цим позовом (26 грудня 2023 року) позовна давність не сплила.

Враховуючи встановлення фактів невиконання відповідачем грошових зобов`язань та пред`явлення позову в межах строків позовної давності, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за кредитними договорами в доведеному розмірі та, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог сплачений позивачем судовий збір (а.с. 1).

Представником відповідача заявлено про відшкодування ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

В обґрунтування цих витрат надано договір від 28 червня 2024 року № 24/249Ф (108 111), укладений між адвокатом Войтович Л.В. та ОСОБА_2 , акт прийому-передачі (а.с. 110) та детальний опис наданих послуг (а.с. 111), згідно з якими розмір гонорару за надання правової допомоги (усної консультації, складення відзиву) становить 10 000 грн.

Як встановлено ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторін тощо (постанова Верховного Суду від 01 вересня 2022 року в справі № 640/16093/21).

Справа, в якій ухвалюється рішення, є нескладною, обсяг наданих в ній правничих послуг полягає в складенні відзиву та заперечень на відповідь на відзив, написання, подання та оголошення в судовому засіданні змісту яких не потребувало значної витрати часу й проведення тривалої аналітичної та/або технічної роботи, використання виключних професійних знань представника.

За вказаних обставин суд вважає достатнім, розумним та реальним розміром витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, які підлягають визначенню в цій справі, 6 000 грн., та, які згідно із ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з позивача на користь відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263 268 ЦПК України,

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, б. 30; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 35625014) до ОСОБА_2 (адреса реєстраційного обліку місця проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором від 10 листопада 2018 року № Z75/00203/004514947 в сумі 21 300,89 грн. та заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 22 листопада 2018 року № в сумі 1 315 грн..

Стягнути із ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 1 138,10 грн.

Стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 455,82 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення 02 грудня 2024 року до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.А. Марків