СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/23588/23

пр. № 2/759/1031/24

03 червня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Марченко В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерне товариство «АНТОНОВ» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2023 р. позивач звернувся до суду із позовними вимогами до ДП «Антонов» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, просить суд скасувати наказ №4392ку про припинення трудового договору від 10.07.2023; поновити позивача на роботі з дати звільнення на ДП «Антонов» на посаду - монтажник електроустаткування літальних апаратів, підрозділ №288, табельний № 10035; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дати винесення рішення суду про поновлення на роботі; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн та стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказом ДП «Антонов» від 10.07.2023 за №4392ку позивача було звільнено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України із порушенням норм КЗпП, які полягають у тому, що: відповідачем проведено із грубим порушенням зміни в організації праці; не було дотримано встановлених ст. 49-2 КЗпП України строків попередження про майбутнє звільнення; відбулось штучне скорочення посад на ДП «Антонов»; порушено переважне право на залишення його на роботі, тобто була наявність вакансій, які йому не були запропоновані, хоча роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії роботи.

Ухвалою судді від 04 грудня 2023 р. розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 22).

Ухвалою суді відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву.

Ухвалою судді від 08.01.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_2 про розгляд справи із повідомленням (викликом) сторін в порядку спрощеного позовного провадження.

19.12.2023 представником відповідача подано відзив, що сформований в системі «Електронний суд» на позовну заяву, у задоволенні позовних вимог просить відмовити, посилаючись на дотриманні підприємством норм трудового законодавства під час звільнення позивача з посади. Позивача звільнено посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з підстав того, що відбулось скорочення штату. Позивач надав пропозиції на запропоновані посади для переведення на одну із вакантних посад, що були наявні. На спростування підстав позову відповідачем надано усю документацію, листування тощо. Відповідачем дотримано приписи ст. 49-2 КЗпП України та положення щодо персонального попередження позивача про наступне вивільнення не пізніше, ніж за два місяці до такого вивільнення.

29.12.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якому не погоджується зі змістом та доводами викладеними у ньому, через те, що відсутні докази що ОСОБА_1 дійсно відмовився від підписання наказів та те, що відповідач надсилав наказ про звільнення позивачу, також відповідач самостійно здійснював позивачу перепони в роботі, що підтверджує звернення до поліції з повідомленням про незаконне недопущення до роботи та блокування перепустки 06.09.2022, 07.09.2022, 13.09.2022, 02.01.2023, а також є недоречним порівняння ОСОБА_1 та працівника ОСОБА_3

05.01.2024 відповідачем через «Електронний суд» подано додаткові пояснення на відповідь на відзив, де твердження представника позивача відхиляє, зазначивши, що ним надано суб`єктивну оцінку доказів без нормативно-правового обґрунтування, зокрема, щодо надсилання наказу про звільнення; твердження позивача, що він мав переважне право залишення на роботі, відповідачем спростоване у відзиві де надав вичерпну відповідь та обґрунтування; належних доказів того, що відповідачем не було допущено ОСОБА_1 до його робочого місця представником надано не було, окрім того, що в період з 01.03.2022 по 23.11.2023 на спецлінію «102» з мобільного номеру НОМЕР_1 здійснено 7 дзвінків, що по суті є волевиявленням позивача. Отже відповідач був лояльним до позивача і не застосовував до нього засобів впливу як дисциплінарне стягнення у вигляді догани чи звільнення з підстав порушення трудової дисципліни, який був відсутній протягом 78 робочих днів на підприємстві з невідомих причин, при цьому відповідачем було запропоновано позивачу альтернативну вакансію на підприємстві, на що останній відреагував відмовою.

15.01.2024 представником позивача надіслано до суду письмові пояснення де зазначив, що ані у відзиві, ані у письмових поясненнях відповідача не надано належних доказів, які б підтверджували надсилання позивачу наказу №4665к від 08.05.2023 про наступне вивільнення з переліком запропонованих посад та наказу №4392ку від 10.07.2023 про звільнення, оскільки повернення конверту із зазначенням «за закінченням терміну зберігання» не є належним повідомленням, а також відповідач не пояснює чому позивач не зміг залишитися на своїй посаді , адже якщо ОСОБА_3 була переведена а інший підрозділ (28805) саме її посаду в підрозділі 28808 й належить до виведення із штату підприємства.

19.01.2024 відповідачем через «Електронний суд» подано додаткові пояснення, що відповідачем вже були надані вичерпні пояснення з приводу зазначених обставин, при цьому представником позивача своїми поясненнями відволікає увагу від беззаперечного та доведеного факту дотримання відповідачем норм трудового законодавства, що регулюють вивільнення позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що п. 1.1. Статуту ДП «Антонов» затвердженого наказом Державного концерну «ІНФОРМАЦІЯ_2» №446 від 04.11.2020 ДП «Антонов» є державним комерційним підприємством, заснованим на державній власності, та передане в управління Державного концерну «ІНФОРМАЦІЯ_2», утворено з метою одержання прибутку шляхом здійснення систематичної науково-дослідної, дослідно-конструкторської, виробничої, торговельної та іншої господарської діяльності.

Пунктом 7.2. передбачено, що органами управління підприємством є керівник підприємства, тобто генеральний директор та Наглядова рада підприємства.

Відповідно до абз. 25 п. 7.4.8. Статуту передбачено, що керівник підприємства здійснює керівництво роботою з удосконалення структури підприємства та організації праці працівників на підставі застосування прогресивних систем управління, методів дослідження та розробок, упровадження інформаційних технологій.

Згідно переліку посад та професій на виключення зі штатного розпису підприємства від 20.04.2024 №102-23, до вказаного списку також ввійшла - Дільниця ТО і ремонту АіРЄО (28808) монтаж електроустаткування літальних апаратів ОСОБА_1 №010035.

Наказом №4309к від 27.04.2023 ДП «Антонов» затверджено внести зміни до штатного розпису підприємства (уводяться в дію з 01.05.2023), серед яких зазначено: вивести зі штатного розпису підприємство 28808 Дільниця ТО і ремонту систем АІРЕО (28808) Монтажник електроустаткування літальних апаратів.

08.05.2023 винесено наказ №4665к від про попередження ОСОБА_1 про виключення зі штатного розпису з 01.05.2023 його посади: монтажник електроустаткування літальних апаратів 4 розряду дільниці ТО і ремонту систем АІРЕО (28808)центру технічного обслуговування повітряних суден (підр. 288) - 1 од. (сітка 01, тариф 96,84, під розпис; запропонувати ОСОБА_1 іншу роботу на вакантних посадах ДП «Антонов» станом на 08.05.2023 в кількості 71 одиниць на5 арк.; попередити ОСОБА_1 що у разі його від мови від запропонованої іншої роботи з ним буде розірвано трудовий договір на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (скорочення чисельності та штату працівників) з виплатою вихідної допомоги; повідомити ОСОБА_1 про його можливість на власний розсуд звернутися до ДСЗ для отримання допомоги з працевлаштування або працевлаштуватись самостійно (а.с. 14).

Згідно акту від 08.5.2023 ДП «Антонов» складеного в присутності працівників, ознайомлено монтажника електроустаткування літальних апаратів 4 розряду (підрозділ) 288) ОСОБА_1 із наказом №466к від 08.05.2023 про запропонування йому іншої роботи на вакатних посадах станом на 08.05.2023 в кількості 71 одиниць на 5 арк.

Наказом №4392ку від 10.07.2023 ДП «Антонов» про припинення трудового договору ОСОБА_1 звільнено у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України з посади - монтажник електроустаткування літальних апаратів 4 розряду(а.с. 13).

Згідно листа ДП «Антонов» від 13.07.2023 вих. №162/10431-23 ОСОБА_1 повідомлено, що у відповідності до наказу №4392ку від 10.07.2023 його звільнено у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, а тому просить прибути на підприємство для отримання трудової книжки та остаточного розрахунку, проте вказаний лист надісланий на адресу: АДРЕСА_1 повернено із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно пп. г п. 3.1 положення «Про порядок оформлення, затвердження та внесення змін до штатного розпису підприємства (діє з 18.02.2020) у ДП «Антонов» передбачено, що штатний розпис підприємства може змінюватися при скороченні чисельності або штату працівників.

Згідно штатного розпису робітників з 01.04.2023 по 31.12.2023 ДП «Антонов» у Дільницю ТО і ремонту систем АІРЕО (28808) входить 7 робітників, троє з яких мають 6 розряд, 2 робітників мають 5 розряд та 2 робітників мають 4 розряд.

На підставі наказу №5226к від 23.05.2023 у зв`язку із виробничою необхідністю внесено зміни до штатного розпису, а тому згідно штатного розпису робітників від 01.06.2023 по 31.12.2023 ДП «Антонов» у Дільницю ТО і ремонту систем АІРЕО (28808) входить 18 робітників, 7 з яких - слюсар складальних літальних апаратів.

Згідно штатного розпису робітників від 01.07.2023 по 31.12.2023 ДП «Антонов» у Дільницю ТО і ремонту систем АІРЕО (28808) входить 17 робітників, 6 з яких - слюсар складальних літальних апаратів.

Згідно актів складених працівниками ДП «Антонов» від 31.08.2022 ОСОБА_1 о 18год. 05 хв. хотів заховати дрова для отоплення свого гаража; від 05.09.2022 ОСОБА_1 о 17 год. 30 хв. ходив в районі очисних за 119 курп. із самокатом

Згідно листа від 14.12.2022 №162/11489-22 ДП «Антонов», з 27.10.2022 та по теперішній час ОСОБА_1 відсутній на роботі з невідомих причин, тому з 3-деннйи термін просили надати документи, що підтверджують поважну причину відсутності.

На підставі доповідної розписки від 05.01.2023 встановлено про відсутність на робочому місці ОСОБА_1 за період з: 13.09.2022 по 30.09.2022; 03.10.2022 по 19.10.2022; 27.10.2022 по 31.10.2023; 01.11.2022 по 02.01.2023. Причину відсутності ОСОБА_1 не встановлено, пояснень з приводу відсутності на робочому місці не надано.

Згідно акту від 10.07.2023 складеного ДП «Антонов» у складі комісії складеного тому що в телефонному режимі повідомлено ОСОБА_1 10.07.2023 о 09:13 год. щодо необхідності отримання трудової книжки та остаточного розрахунку при звільненні з підприємства, на що останнім повідомлено про відмову отримання трудової книжки та остаточного розрахунку при звільненні з підприємства.

Щодо проведення відповідачем змін в організації праці, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Зі змісту наведеної норми зрозуміло, вбачається декілька самостійних підстав для розірвання за ініціативою власника трудового договору з працівником: ліквідації; реорганізації; банкрутства (перепрофілювання); скороченні чисельності працівників або скороченні штату працівників.

Згідно з ч. 2 ст. 40 КЗпП України звільнення з цих підстав допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

У п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам роз`яснено, що, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

Cудом встановлено, що виведення зі штатного розпису підприємства перелік посад та професій, серед яких була посада «монтажник електроустаткування літальних апаратів 4 розряду» у відповідача підтверджується тим, що 27.04.2023 видано наказ №4309к «Про внесення змін до штатного розпису», де передбачено, що з 01.05.2023 зі штатного розпису підприємства виведено, серед інших, по підрозділу «28808 Дільниця ТО і ремонту систем АІРЕО » (підрозділ 28808) посаду монтажник електроустаткування літальних апаратів, посаду яку займав позивач; Наказом №4665к від 08.05.2023 попереджено позивача про виключення його посади з 01.05.2023 зі штатного розпису, а також попереджено, що у разі його відмови від запропонованої іншої роботи з ним буде розірвано трудовий договір на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Тобто, підтверджується факт та обґрунтованість проведення відповідачем змін в організації праці.

Дані накази ніким не оспорено та не скасовані.

Позивач стверджує, що при його звільненні не було запропоновано та ознайомлено вакантну посаду, а тому не дотримано встановлених положень ст. 49-2 КЗпП України.

За приписами ч. 1 ст. 40, ч. 1, 3 ст. 49-2 КЗпП України вбачається, що власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації. Тобто, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

З огляду на викладене, оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом усього періоду і існували на день звільнення.

Вказані висновки викладені в Постанові Великої Палати Верховного суду від 18.08.2018 у справі №800/538/17.

Наказом №46665к від 08.05.2023 попереджено позивача про виключення його посади з 01.05.2023 зі штатного розпису, а також попереджено, що у разі його відмови від запропонованої іншої роботи з ним буде розірвано трудовий договір на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Одночасно йому запропоновано іншу роботу на вакантних посадах підприємства, кількість яких станом на 08.05.2023 становила 71 одиниць. Позивач відмовився від ознайомлення із вказаним переліком, про що складено акт від 08.05.2023. Посаду з числа запропонованих позивачу під час ознайомлення з наказом письмово або усно не визначив.

Із зазначених підстав позовної заяви суд дійшов висновку, що позивачем зазначено, що фактично відповідачем здійснено штучне скорочення посад на підприємстві, суд звертає увагу, що роботодавець має право самостійно вирішувати питання, пов`язані з господарською діяльністю підприємства, у тому числі, щодо затвердження організаційної структури, встановлення чисельності працівників та визначення штатного розпису, втручання у які з боку державних та суду не допускається.

Аналогічну позицію висловлено у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 28.03.2019 у справі №755/3495/16-ц, згідно з якою «… не є належним способом захисту оскарження працівником рішення про визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, оскільки прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством чи установою. При цьому, правом працівника залишається оспорювати власне саме правомірність його звільнення».

Висловлена правова позиція викладена і у постановах ВС від 22.01.2020 у справі №451/706/18, від 25.03.2021 у справі № 336/394/19, від 08.02.2021 у справі № 591/3598/19.

Також у позовних вимогах позивачем зазначено, що відповідачем порушено переважне право на залишення його на роботі, тобто була наявність вакансій, які йому не були запропоновані.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Для виявлення працівників, які мають це право, роботодавець повинен зробити порівняльний аналіз продуктивності праці і кваліфікації тих працівників, які залишилися на роботі, і тих, які підлягають звільненню.

Доказами більш високої продуктивності праці можуть бути виконання значно більшого обсягу робіт у порівнянні з іншими працівниками, які займають аналогічну посаду чи виконують таку ж роботу, накази про преміювання за високі показники у роботі тощо.

Такий правовий висновок міститься у постановах ВС у справі №334/4326/17 від 19.08.20 , у справі №161/7196/19 від 22.09.2020.

Перевага у залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 09.02.2022 у справі №757/74/19-ц Верховний Суд зазначив, що необхідно мати на увазі, що при проведенні звільнення власник або уповноважений ним орган вправі в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, за його згодою, на іншу посаду, звільнивши з неї з цих підстав менш кваліфікованого працівника.

Так як було досліджено судом вище, 27.04.2023 ДП «АНТОНОВ» видано наказ №4309к «Про внесення змін до штатного розпису підприємства, згідно з яким виведено із штатного розпису підприємства перелік посад та професій, серед яких була посада позивача: «монтажник електроустаткування літальних апаратів» та до внесення змін даним наказом штатний розпис дільниці ТО і ремонту систем АІРЕО (28808) налічував 7 робітників серед яких: троє монтажників електроустаткування літальних апаратів 6-ого розряду, двоє - 5-ого розряду, та двоє - 4-ого розряду в період з 01.04.2023 по 31.12.2023. Після внесення змін наказом №4309к штатний розпис дільниці ТО і ремонту систем АІРЕО (28808) налічує вже 6 працівників, серед яких троє монтажників електроустаткування літальних апаратів 6-ого розряду, двоє - 5-ого розряду та один - 4-ого розряду в період з 01.05.2023 по 31.12.2023. у свою чергу ОСОБА_1 був працівником 4-розряду, який у сукупності в період з лютого 2022 р. по липень 2023 34 р.д. був відсутній на роботі у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю та 78 р.д. був відсутній з невідомих причин, що свідчить про порушення п. 1.8.1 Положення «Про порядок застосування підсумованого обліку робочого часу».

Отже, наданими доказами до відзиву відповідачем спростовано факт порушення норм трудового законодавства, оскільки не відбулось скорочення кількох аналогічних посад, що в свою чергу зумовлювало б вирішення питання про переважне право залишення на роботі. Окрім того, переважне право на залишення працівника на роботі не тотожне переважному праву його працевлаштування на нову посаду. А також враховує ту обставину, що позивач мав 4-розряд, при цьому інші працівники мали 6 та 5 розряди, що є суттєвим у виборі кваліфікації відповідних робітників.

Щодо посилання позивача на наявність вакансій, які йому не були запропоновані, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до затвердженої «Узагальненої структурної схеми ДП «Антонов» наказом№3128к від 24.03.2023 «Про реорганізацію ЦТО ПС» внесено зміни у структурну схему та у штатний розпис підприємства, яким вирішено з 01.05.2023 реорганізувати центр технічного обслуговування повітряних суден (ЦТО ПС) шляхом об`єднання дільниці ТО і ремонту систем AIPEO (28808) та дільниці з ТО і ремонту АНО та побутового і пасажирського обладнання (28805) та їх перетворення в дільницю ТО і ремонту ЕРО і АНО, побутового і пасажирського обладнання (28805).

З 01.05.2023 відповідно до наказу №4309к від 27.04.2023 до штатного розпису підприємства, уведено з Дільниці ТО і ремонту систем АІРЕО (28808) посаду монтажник електроустаткування літальних апаратів

На виконання вимог ст. 49-2 КЗпП України відповідач попередив позивача про виключення зі штатного розпису його посади відповідно до наказу №4665к від 08.05.2023, проте відповідач відмовився його підписувати.

З огляду на викладене, звільнення позивача за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України проведено відповідно до вимог чинного законодавства, оскільки у відповідача дійсно мало місце скорочення штату працівників. Відповідачем додержано норми законодавства, що регулюють вивільнення працівників, при цьому позивачу було запропоновано можливість переведення на іншу посаду, проте він відмовився від такої можливості, про складено відповідний акт, також про скорочення працівник був належним чином попереджений. Інші доводи позивача цих висновків не спростовують, не вбачається порушень процедури вивільнення працівника, передбаченої ст. 49-2 КЗпП України.

За таких умов позовні вимоги щодо поновлення на роботі шляхом скасування наказу про звільнення задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди є похідними від позовних вимог про поновлення на роботі, а тому також не підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, та те, що позивач не надав достатніх доказів, які б підтверджували позовні вимоги, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати у справі, понесені позивачем, суд залишає за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40, 42, 49, 49-2 КЗпП України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Акціонерне товариство «АНТОНОВ» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Ключник А.С.

Позивач: ОСОБА_1 (місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

Відповідач: Акціонерне товариство «Антонов» (код за , юридична адреса: 03062, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 1).