Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/7124/23
Провадження № 2/279/169/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Шульги О.М., з секретарем Райвахівською Л.В., розглянувши у приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу №279/7124/24 за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Волков Сергій Миколайович, до Територіальної громади в особі Коростенської міської ради Житомирської області про встановлення факту належності нерухомого майна на праві власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який був її чоловіком. Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними спорудами, який він побудував власноруч. Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вона отримала відмову в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок.

Після цього були подані запити до ряду інстанцій, серед яких Державний архів Житомирської області, виконавчий комітет Коростенської міської ради Житомирської області та Комунальне підприємство «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, однак серед архівних даних відсутня інформації щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Довідка №31-6-0.17-3971/173-18 видана Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області відділом у Коростенському районі підтверджує, що земельна ділянка, на якій розташований вказаний житловий будинок, була виділена ОСОБА_2 .

Архівний відділ Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області надав архівний витяг рішення виконкому Коростенської районної ради депутатів трудящих № 157 від 10 червня 1969 року, яким було вирішено надати дозвіл на будівництво житлових будинків ОСОБА_3 . Даний факт підтверджує свідоцтво № НОМЕР_1 видане ОСОБА_3 , як забудовнику.

Після чого Ушомирська сільська рада у відповіді на адвокатський запит вказала, що в Книзі записів нотаріальних дій за 1972 рік наявна інформація про реєстрацію купівлі-продажу фундаменту і будівельних матеріалів № 8 від 20.05.1972 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та відповідно наявний перший примірник даного договору. Договір купівлі-продажу фундаменту і будівельних матеріалів підтверджує купівлю ОСОБА_2 фундаменту, на якому в подальшому з придбаних будівних матеріалів збудував вказаний будинок.

Те, що наразі такий будинок існує та введений в експлуатацію підтверджує технічний паспорт на житловий будинок та витяг з реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також перший план будинку, який підтверджує, що у 1979 році даний будинок вже був збудований.

Відомості щодо власника були занесені до погосподарських книг Поліської сільської ради Коростенського району, які не збереглися, що підтверджено відповіддю Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області № 02-13/315 від 14.08.2023 року.

Так як документи, які підтверджують право власності померлого на житловий будинок з надвірними спорудами втрачені, встановлення даного факту необхідно ОСОБА_1 для прийняття спадщини на майно, яке належало її покійному чоловіку.

Правові підстави даної заяви є положення статті 392 ЦК України, відповідно до якої власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки власник майна помер, то вона звертається із позовною заявою про встановленням факту належності нерухомого майна на праві власності померлому ОСОБА_2 .

Рішенням суду просить встановити факт належності на праві власності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою будинок АДРЕСА_1 .

Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності.

Сторона позивача позовні вимоги підтримала, про що зазначила у письмовій заяві.

Представник відповідача в наданому листі зазначив, що позов не визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 72 років в м.Коростень, Житомирської області помер ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 13.09.2021 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким визнав спадкоємцем всього належного йому майна ОСОБА_1 .

З довідки приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Івчука Станіслава Станіславовича слідує, що за заявою ОСОБА_1 заведена спадкова справа №121/2023 щодо майна померлого ОСОБА_2 .

З листа вказаного нотаріуса за №333/02-14 від 11.07.2023 року слідує, що посвідчити свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 не можливо у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок у зв`язку з їх відсутністю.

З матеріалів справи слідує, що Державний архів Житомирської області, виконавчий комітет Коростенської міської ради Житомирської області, Комунальне підприємство «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, повідомили про відсутність інформації щодо державної реєстрації права власності ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Архівний відділ Коростенської районної державної адміністрації Житомирської області надав архівний витяг рішення виконкому Коростенської районної ради депутатів трудящих № 157 від 10 червня 1969 року "Про надання дозволу окремим громадянам для забудови в селах району", зокрема ОСОБА_3 .

Свідоцтво під № НОМЕР_1 під забудову видано ОСОБА_3 .

Адреса у рішенні та свідоцтві не зазначена.

Ушомирська сільська рада у відповіді на адвокатський запит вказала, що в Книзі записів нотаріальних дій за 1972 рік наявна інформація про реєстрацію купівлі-продажу фундаменту і будівельних матеріалів № 8 від 20.05.1972 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Виконавчий комітет Коростенської міської ради Житомирської області повідомив про те, що в архівному відділі дозвільні документи на відвід земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво та введення в експлуатацію будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні.

Отже, з наявних у справі документів слідує, що у померлого були відсутні документи на підтвердження його права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який крім зазначеного, не був прийнятий компетентними органами в експлуатацію .

Факт належності громадянину житлового будинку на праві власності встановлюється

судом, якщо у особи був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах необхідно подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав особі на праві власності.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, враховуючи, що відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 Цивільного кодексу України.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верхового Суду України від 18.11.2015 № 6-1858цс15, від 16.12.2015 № 6-688цс15, від 10.02.2016 № 6-2124цс15.

Відповідно до ст. 331 Цивільного кодексу України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.

Таким чином, право власності на новостворену рухому річ виникає у особи, яка її виготовила (створила) в той момент, коли в результаті виготовлення чи створення з`являється об`єкт, який може кваліфікуватись як нова річ, якщо інше не встановлено договором або законом.

Щодо моменту виникнення права власності на новостворене нерухоме майно встановлені особливості, передбачені ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України, відповідно до якої право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації. Систему органів державної реєстрації прав становлять центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав, та структурні підрозділи територіальних органів Міністерства юстиції України, які забезпечують реалізацію його повноважень та є органами державної реєстрації прав .

Положення ч. 2 ст. 331 ЦК України слід розуміти у системному зв`язку із положенням ст. 182 ЦК України щодо державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухомі речі, яка не передбачає ніяких винятків. Як правило, усі об`єкти нерухомого майна, зважаючи на свою специфіку, після завершення будівництва підлягають прийняттю до експлуатації та державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, моментом виникнення права власності на новостворене нерухоме майно є державна реєстрація.

В п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Забудовник - особа, яка відповідно до закону отримала право власності або користування земельною ділянкою для містобудівних потреб та виконує передбачені законодавством дії, необхідні для здійснення будівництва або зміни (у тому числі шляхом знесення) об`єкта містобудування.

Отже, якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.

Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.

Такий висновок суду узгоджується з позицією, висловленою Верховним судом у постанові від 01.04.2020 року в справі № 707/1803/16-ц.

Згідно положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки спадкодавець позивача за життя не мав документів на нерухоме майно, з приводу якого порушено спір, тому відсутні підстави для встановлення у судовому порядку факту належності на праві власності померлому ОСОБА_2 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.16, 25, 316, 328, 392 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", -

У Х В А Л И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Волков Сергій Миколайович, до Територіальної громади в особі Коростенської міської ради Житомирської області про встановлення факту належності нерухомого майна на праві власності відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Представник заявника адвокат Волков Сергій Миколайович, місце знаходження: 11500, м.Коростень, вул. І.Франка, 3-б, Житомирська обл., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЖТ №001123, видане на підставі рішення Ради адвокатів Житомирської області 25.09.2019 року.

Відповідач територіальна громада в особі Коростенської міської ради Житомирської області, місце знаходження: 11500, м.Коростень, вул.Грушевського, 22, Житомирська обл., .

Суддя: О.М.Шульга