Провадження № 2/727/66/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

20 березня 2024 року

Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючої судді Бойко М.Є.,

за участю секретаря судових засідань Васківчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Чернівці, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" звернулося до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором №ВОЗ.13057.006395437 від 19.02.2020 року в розмірі 55 175, 20 грн., що складається з : 16662,57 грн. - заборгованості за основним боргом; 5585,14 грн. - заборгованості за відсотками, 32927,49 грн. - заборгованості за комісіями, а також понесені позивачем судові витрати, оскільки відповідно до Договору факторингу №07072023, укладеного 07.07.2023 року між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» до останнього перейшло право грошової вимоги за зазначеним кредитним договором та взв`язку із тим, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за ним належним чином не виконує.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 04 січня 2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надіславши письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, щодо стягнення з неї заборгованості в частині основного боргу та за відсотками не заперечувала, проте у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за комісіями просила відмовити з підстав, аналогічних викладеним у постанові ВС від 10.01.2024 року по справі № 727/5461/23.

Враховуючи неявку всіх учасників, згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України, розгляд справи проведено в їх відсутність, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 19.02.2020 року, між АТ «Ідея Банк» як Кредитодавцем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» (Страховий агент) та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування №ВОЗ.13057.006395437 про надання відповідачці 3993600 грн. на строк 24 місяці зі сплатою 15,5 % річних (змінювана ставка) за користування кредитом.

07.07.2023 року, між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №07072023, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників №1 від 07.07.2023 до Договору факторингу №07072023, укладеного між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» до останнього перейшло право грошової вимоги, в тому числі, до відповідачки за кредитним договором №ВОЗ.13057.006395437 від 19.02.2020 року у загальному розмірі 55175,20 грн.

Відповідачка факту укладання кредитного договору та факту отримання нею кредитних коштів не заперечує.

Разом з тим, суд вважає, що складові і розмір заборгованості, вказаної у позовній заяві, не доведені позивачем.

Так, відповідно до п. 1.5 вищевказаного Договорукредиту та страхування №ВОЗ.13057.006395437 від 19.02.2020 року, під час користування Кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі ДКБОФО - https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts), за надання яких встановлена плата, відповідно до п. 5 Додатку № 1 як «Плата за обслуговування кредитної заборгованості». Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку, інші комісії за відкриття і ведення рахунку, сплачуються згідно діючих Тарифів Банку. Тарифи є невід`ємною частиною Договору та розміщені на веб-сайті Банку: https://ideabank.ua.

Крім того, Паспортом споживчого кредиту (Додаток № 1 до Договору кредиту та страхування № №ВОЗ.13057.006395437 від 19.02.2020), який є невід`ємною частиною Договору кредиту та страхування № № №ВОЗ.13057.006395437 від 19.02.2020 року, визначено плату за обслуговування кредитної заборгованості 3,85% середньомісячно від початкової суми кредиту згідно графіку в п. 5, починаючи з 4,9495% в перший місяць із зменшенням щомісячно на 0,100 % до 2,6495 %: перший платіж за обслуговування кредиту становить 1 976 грн 63 коп., останній - 1058 грн 10 коп. Перелік послуг за обслуговування кредиту за вказану плату умовами договору не передбачено.

Також, відповідно до пункту 3.2. Кредитного договору нанесенням власноручного підпису під цим договором Позичальник погоджується з тим, що ДКБОФО, Тарифи та Паспорт споживчого кредиту є невід`ємними складовими цього Договору та зобов`язується виконувати їх умови.

Згідно пункту 3.3. Кредитного договору, нанесенням власноручного підпису під цим договором Позичальник акцептує Публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО і Тарифами AT «Ідея Банк», яка розміщена на офіційному веб-сайті банку www.ideabank.ua та підтверджує, що ознайомлений з ДКБОФО і Тарифами, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.

До того ж, відповідно до пункту 6 Кредитного договору, усі відносини між Позичальником і банком, що не врегульовані Договором, регулюються ДКБОФО який визначає усі інші істотні умови надання та користування кредитом додатково до тих, що вказані в Договорі, і є невід`ємною частиною Договору та чинна редакція якого розміщена на сайті банку www.ideabank.ua.

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 8 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Разом з тим, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Системний аналіз умов спірного договору та паспорту споживчого кредиту у даній справі дає підстави для висновку, що позивач не вказав у них та не роз`яснив відповідачці, які саме послуги АТ «Ідея Банк» їй надає, і що входить в «інші послуги банку» та чи тотожні вони послугам, які банк має надавати безкоштовно відповідно до частин першої та другої статті 11 Закону № 1734-VIII.

Водночас у матеріалах справи відсутні докази, що відповідачка зверталася до банку раз на місяць чи частіше про надання інформації про стан кредиту.

Також,відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_1 не здійснювала щомісячні платежі за спірним договором через каси банку, а здійснювала розрахунки через платіжні термінали І-ВОХ з додатковою комісією партнера, жодних послуг у АТ «Ідея Банк» щодо обслуговування кредиту не запитувала і не отримувала (а. с. 50-51 ).

Таким чином, позивачем не надано жодного підтвердження факту надання послуг кредитодавцем, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються відповідачці, та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту. В п.9.8.2 ДКБОФО плата за обслуговування кредиту включає в себе надання інформації за рахунками позичальника і опрацювання запитів позичальника. При цьому таку інформацію безоплатно позичальник має право отримувати не не частіше одного разу на місяць. Тобто, до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Позивач не зазначив та не надав доказів наявності, конкретного переліку таких послуг, які надаються більше, ніж один раз на місяць, погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, підтверджень факту надання таких послуг в обсязі, що перевищує право споживача за законом. Та обставина, що оплата таких послуг внесена в графік погашення кредиту, не нівелює обов`язок позивача довести позовні вимоги належним чином, оскільки розшифрування таких послуг не наведено в додатку до договору також.

За таких обставин положення пункту 1.5 Договору кредиту та страхування № № №ВОЗ.13057.006395437 від 19.02.2020 року щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про недоведеність вимог позивача про стягнення з ОСОБА_1 оплати за обслуговування кредитної заборгованості.

Щодо вимог про стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту та відсотками слід зазначити наступне.

Із виписки по рахунку, наявної в матеріалах справи, вбачається, що банком протягом дії договору безпідставно зараховано кошти, сплачені відповідачкою у загальному розмірі 26 274,69 грн., в рахунок сплати за обслуговування кредитної заборгованості за нікчемною умовою договору, про що йшлося вище, а тому вказану суму слід зарахувати на погашення заборгованості, заявленої до стягнення позивачем у розмірі 22 247,71 грн. (16662,57 грн. - заборгованість за основним боргом; 5585,14 грн. - заборгованість за відсотками), після чого стає очевидним, що заборгованість перед позивачем у ОСОБА_1 взагалі відсутня, а існує,навіть, переплата (26 274,69 грн. -22 247,71 грн.= 4026,98 грн.).

Отже, позов задоволенню не підлягає повністю, а відтак у стягненні судових витрат на користь позивача слід також відмовити.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 25 березня 2024 року.

Суддя М. Є. Бойко