Справа № 385/845/24
Провадження № 2/385/380/24
У Х В А Л А

06.06.2024 року м. Гайворон

суддя Гайворонського районного суду Кіровоградської області Венгрин М. В., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними 24.04.2010 та визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , 2012 року народження з матір`ю, позивачкою по справі.

При вирішенні питання про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження по справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

У прохальній частині позовної заяви позивач просить розірвати шлюб та визначити місце проживання малолітньої дитини разом з матір`ю.

В порушення ч. 1 ст. 188 ЦПК України, у позові не викладено обставин і не зазначено доказів, яким чином пов`язані між собою підставами виникнення або поданими доказами основна та похідна позовні вимоги, оскільки вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і вирішення позовної вимоги про розірвання шлюбу не залежить від вирішення позовної вимоги про визначення місця проживання дитини відповідно до вимог ст. 161 СК України.

Крім того, при розгляді такого спору обов`язковим є залучення органу опіки та піклування та надання ним відповідного висновку, тобто збільшується обсяг учасників процесу, що ускладнює вирішення справи в цілому. Спільний розгляд різних не взаємопов`язаних між собою позовних вимог, може ускладнити вирішення справи. При цьому, в справах про розірвання шлюбу, передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення в зв`язку з цим провадження у справі, що в свою чергу не передбачено при розгляді справ про визначення місця проживання дитини, і як наслідок, може призвести до безпідставного затягування розгляду позовної вимоги про визначення місця проживання дитини, тому зазначені вище вимоги повинні розглядатися окремо.

Таким чином, у позовній заяві не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, які не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу, не залежить від правильності позовних вимог про визначення місця проживання дитини.

Як вже зазначено вище, строки розгляду позовних вимог про розірвання шлюбу і позовних вимог про визначення місця проживання дитини, є різними. Також суд враховує, що відповідно до ст. 19 СК України справи про визначення місця проживання дитини розглядаються за обов`язкової участі органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою, яким подається до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

Крім того, суд звертає увагу, що заявляючи вимогу про визначення місця проживання дитини з нею, позивачка не навела обставин та відповідних доказів, які б свідчили про наявність спору в цій частині із відповідачем та підстав для вирішення цього питання в судовому порядку.

При цьому, в позові позивачка посилається на те, що ними з відповідачем досягнуто згоди щодо залишення проживання дитини з матір`ю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно із ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Отже, відповідно до положень ст. 19 Сімейного Кодексу України, питання щодо визначення місця проживання дитини одним із батьків повинно обов`язково розглядатися в досудовому порядку органом опіки та піклування з оформленням та видачею про це письмового висновку, однак, в матеріалах позовної заяви відсутній висновок органу опіки та піклування та в якості третьої особи не зазначений орган опіки та піклування, на території якої проживає дитина, позивачкою не зазначено, чи зверталась вона до Органу опіки та піклування.

Слід вказати, що у постанові від 15.01.2020 року у справі №200/952/18 (провадження №61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Таким чином, позивачці також слід визначитись чи заявляє вона одночасно з вимогою про розірвання шлюбу вимогу про визначення місця проживання дитини, або ставить питання про залишення проживання дитини разом із нею за відсутності відповідного спору з відповідачем.

В зв`язку з цим, позовна заява на підставі ч. 1 ст. 185 ЦПК України підлягає залишенню без руху, з наданням позивачці строку для усунення зазначених недоліків.

В разі поставлення питання про залишення місця проживання дитини з позивачем - надати позов в редакції з уточненням позовних вимог.

В разі підтримання вимоги про визначення місця проживання дитини - надати позовз клопотанням про залучення в якості третьої особи орган опіки та піклування за місцем проживання дитини; наведенням відомостей щодо третьої особи, визначених п. 2 ч. 3 ст. 175ЦПК України; наведенням обставин та відповідних доказів щодо наявності спору із відповідачем в цій частині; викладенням обставин і зазначення доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини та доцільність розгляду даних позовних вимог в межах одного провадження.

Керуючись ст. 175 - 177, 185, 258 - 260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини - залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

В разі невиконання ухвали суду у встановлений строк, позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: М. В. ВЕНГРИН