Справа № 199/2544/24
(2/199/1757/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

05.06.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Носенко Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся позивач із позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23 серпня 1986 року було зареєстровано шлюб із відповідачем. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що спільне господарство ними разом не ведеться, їхня сім`я з відповідачем остаточно розпалася, шлюбні стосунки фактично припинені, а подальше збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку з чим просить шлюб розірвати.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 травня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідач правом на подачу письмового відзиву не скористалась.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 23 серпня 1986 року Миколаївською сільською радою Васильківського району Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис № 17, та підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , яка міститься в матеріалах справи.

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач стверджує, що між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння, поваги та любові, шлюбні відносини та спільне проживання між сторонами фактично припинені. Вказані обставини відповідачем не спростовані. Спір про поділ майна між сторонами у справі на даний час відсутній.

За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим.

Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати у справі, а саме сума судового збору.

Керуючись ст. 112 СК України, ст. ст. 263 - 265, 274 - 279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 23 серпня 1986 року Миколаївською сільською радою Васильківського району Дніпропетровської області, актовий запис № 17.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі, що складаються з судового збору, в розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк із дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Суддя В.В. Руденко