Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1482/24

Номер провадження: 2/511/444/24

06 червня 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря судового засідання Полихи Ю.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області в загальному порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовної заяви.

У квітня 2024 року представник позивача-адвокат Теренчук Є.М., який діяв на підставі ордера серії ВН № 1350644 від 29.03.2024 року звернувся до суду з позовною заявою до Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, в якій просив:

-визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , право власності в порядку приватизації на належну їй 1/6 частки житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частки житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а взагалі на 1/4 частку житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ;

-визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , право власності в порядку приватизації на належну їй 1/6 частки житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частки житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а взагалі на 1/4 частку житлового будинку з господарчими спорудами.

Вимоги мотивував тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24.06.1996 року, ОСОБА_6 та членам його сім`ї - ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , було передано у спільну сумісну власність житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 92,10кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , від 20.11.2022 року, актовий запис №640.

Тобто до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_6 ввійшло нерухоме майно, а саме: частка у праві власності на житловий будинок загальною площею 92,10кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є дітьми позивача - ОСОБА_11 від першого шлюбу.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є його дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_12 .

За життя, ОСОБА_6 заповіту не склав, а тому має місце спадкування за законом.

Дружина та донька померлого в установленому законом порядку звернулися до державного нотаріуса Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори С.О. Трофімової із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак листом № 1110/02-14/207-2023 від 12.11.2023 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності за законом на спадщину після смерті ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що житловий будинок, належить спадкодавцю та членам його сім`ї на праві спільної сумісної власності, тобто не визначена частка, належна спадкодавцю.

За даних обставин, необхідно визначити частки кожного із співвласників даного житлового будинку та визнати право власності у порядку приватизації та право власності у порядку спадкування, тому що кожен із позивачів, бажає належним чином володіти своїм майном.

У ході розгляду справи проведено наступні процесуальні дії.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.04.2024 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи проводиться в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання в приміщенні Роздільнянського районного суду Одеської області та витребувано у державного нотаріуса Великоміхайлівського нотаріального округу Одеської області Трофімової С.О належним чином завірену копію спадкової справи № 207/2023, заведеної після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .( а.с.35)

15.05.2024 року на адресу суду від державного нотаріуса Великоміхайлівського нотаріального округу Одеської області Трофімової С.О належним чином завірену копію спадкової справи № 207/2023, заведеної після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.41--66).

16.04.20234 року через канцелярію суду надійшло клопотання представника відповідачів -адвоката Теренчука Є.М. про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_10 .

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 16.05.2024 року залучено до участі у справі, в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 .

Заяви (клопотання) учасників справи.

Позивачі та їх представник в підготовче судове засідання не з`явилися. Від представника позивачів надійшла заява, в якій заявлені позивачами позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Просив ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні, так як відповідачем позовні вимоги визнані в повному обсязі.( а.с.89-90)

Представник відповідача Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій, заявлені позовні вимоги позивачів визнали в повному обсязі, заперечень не мають, також просили розглянути справу без їх присутності. Не заперечували проти ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. (а.с.74)

Треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилися, надали заяви, в яких підтвердили в позовній заяві обставини та не заперечували щодо ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні та просили справу розглядати без їх участі. ( а.с.75-78, 79-83, 84-88)

Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні.

Суд, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України проводить розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без фіксування судового процесу звукозаписувальною технікою.

Судом по справі встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 29.11.2022 року Роздільнянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрайонного управління Міністерства юстиції (м.Одеса), на підставі актового запису №640. (а.с.19)

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24.06.1996 року, ОСОБА_6 та членам його сім`ї - ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , було передано у спільну сумісну власність житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 92,10кв.м.

Дане свідоцтво видане на підставі розпорядження від 24.06.1996 року №17. Свідоцтво зареєстроване в Роздільнянському БТІ в реєстровій книзі за №1-6. (а.с.21).

Довідкою № 102 виданої старостою Старостинського округу №1 Степанівської сілької ради Роздільнянського району Одеської області від 29.09.2023 року встановлено, що згідно виписки з погосподдарської книги с. Гаївка №3 за 1991-1995 роки, номер об`єкта погоспдарського обліку -393, адреса домогосподарства - АДРЕСА_1 , площа земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) -0,2500га., ПІБ голови домогосподарства, власника будинку та присадибної земельної ділянки - ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 . ( а.с.20)

Наявність даного житлового будинку підтверджується технічним паспортом від 11.11.2023 року, згідно якого вказаний житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою: по АДРЕСА_1 , під літ. «А» - житловий будинок, загальною площею 92.10 кв.м., у тому числі житловою-53.60 кв. м., під літ. «Б» - сарай, під літ. «В» - вбиральня, під літ. «Г» - літня кухня, під літ «Г*» - підвал, № 1 - огорожа, № 2 ворота. ( а.с.22-24)

Згідно Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.11.2016 року встановлено факт, що свідоцтво про право власності на житло від 24.06.1996 року, зареєстрованого у реєстровій книзі І-6, видане Гаївською сільською радою згідно розпорядження №17 від 24.06.1996 року на ім`я ОСОБА_6 та членам його сім`ї: ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , видано на житловий будинок АДРЕСА_1 . ( а.с.26-27)

Тобто до складу спадкового майна після смерті ОСОБА_6 ввійшло нерухоме майно, а саме: частка у праві власності на житловий будинок загальною площею 92,10кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 25.10.1979 року Гаївською сільською радою Роздільнянського району Одеської області на підставі актового запису №4, ОСОБА_6 уклав шлюб з ОСОБА_7 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_15 змінила прізвище на ОСОБА_16 (а.с.13)

За час перебування у шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась донька ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданого 14.05.1993 року Гаївською сільською радою Роздільнянського району Одеської області на підставі актового запису №4. (а.с.17)

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уклала шлюб 01.11.2011 року з ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Після укладення шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_16 на ОСОБА_18 , що підтверджується свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , виданого 01.11.2011 року виконавчим комітетом Яковлівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області на підставі актового запису №5. ( а.с.18)

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є дітьми позивача - ОСОБА_11 від першого шлюбу, що підтверджуються свідоцтвами про народження. ( а.с.28,29,30)

Тобто спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є його дружина ОСОБА_2 та донька ОСОБА_19 .

За життя, ОСОБА_6 заповіту не склав, а тому має місце спадкування за законом.

У встановленому законом порядку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до державного нотаріуса Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори С.О. Трофімової із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі яких заведено спадкову справу №207/2023.

Копія спадкової справи наявна в матеріалах справи. ( а.с. 41-65)

Листом № 1110/02-14/207-2023 від 12.11.2023 року державного нотаріуса Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори С.О. Трофімової було відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право власності за законом на спадщину після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить спадкодавцю та членам його сім`ї на праві спільної сумісної власності, тобто не визначена частка, належна спадкодавцю.( а.с.7)

Згідно висновку про вартість майна від 01.04.2024 року, ринкова вартість житлового будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 складає 150842 грн.(зворотній бік а.с.25)

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

За ч. 1 ст. 81, ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє захисту їхніх прав у випадках встановлених нормами ЦПК України.

Згідно ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Статтею 8 вищевказаного закону передбачено, що передача квартир здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на „житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача квартир оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Статтею 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно із частиною 1 статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (частина 4 статті 41 Конституції України).

Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У частинах 1, 2 ст. 369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Частинами 1, 2 ст. 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

За змістом ст. 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Чинне законодавство не надає нотаріусу права здійснювати виділ частки. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування. Проте не всі співвласники мають право у безспірному нотаріальному порядку оформити свідоцтво про право на частку. Таким правом з усіх можливих учасників спільної сумісної власності згідно Закону України «Про нотаріат», Наказом Мінюсту «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 № 296/5, наділений лише другий з подружжя.

Згідно з правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріпленої в п. 3.4 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Верховний Суд в своїх постановах неодноразово зазначав, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно саме за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України (постанови від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), від 16 червня 2021 року у справі № 570/997/19 (провадження № 61-16257св20) та ін., що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Однак відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК України). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 року частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини.

Як вбачається з практики ВССУ (а саме ухвали ВССУ від 12.12.2012 року № 6-44981ск12) ідеальна частка - це частка у праві на річ.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

За змістом листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування року» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Висновки за результатами розгляду справи.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено право на ефективний засіб юридичного захисту та передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Суд враховує, що виключно позивачу належить право обирати спосіб захисту порушеного права і що в результаті визначення розміру частки між позивачем і відповідачем припиняється право спільної сумісної власності та виникає право спільної часткової власності.

Окрім того, при вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

З наданих суду доказів, встановлено, що приватизація житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 померлим ОСОБА_6 та членам його сім`ї ОСОБА_20 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , Ленор ОСОБА_21 та ОСОБА_22 була проведена у встановлений законом спосіб.

Тобто житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить померлому ОСОБА_6 та членам його сім`ї ОСОБА_20 , ОСОБА_3 , МолчановуВ.М., Ленор ОСОБА_23 та ОСОБА_22 на праві спільної сумісної власності.

Як свідчать матеріали справи, поділ вказаного житлового будинку або виділ з нього окремих часток за життя ОСОБА_6 не проводився, розмір часток співвласників в праві власності на житлового будинку не визначався.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить, так звана, ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників щодо спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно.

Разом з тим, видачу нотаріусом свідоцтва про частку в спільному майні за заявою інших учасників спільної сумісної власності законодавство не передбачає, відтак суд приходить до висновку, що для успадкування частки у спільній сумісній власності після смерті іншого учасника спільної сумісної власності, крім подружжя, справа про визначення належної йому частки вирішуватиметься в суді.

Враховуючи те, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 24 червня 1996 року, житловий будинок належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_20 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , Ленор ОСОБА_23 та ОСОБА_22 , частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, а тому суд вважає за можливе визначити частку у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими спорудами за кожним з співвласників у розмірі - 1/6.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині визнання права власності в порядку приватизації на належні їм частки житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 92,10 кв.м., підлягають задоволенню в повному обсязі.

Окрім того жодних належних доказів, щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позову чи спростування наведених доводів позивачами в частині визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на частку житлового будинку з господарськими спорудами належної померлому ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом матеріали справи не містять.

Таким чином, в зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права у нотаріальному порядку позивачі не мають можливості, їх права підлягають судовому захисту.

Приймаючи до уваги, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 і в установленому законом порядку прийняли спадщину, подавши до нотаріуса відповідні заяви, позовні вимоги їх в цій частині також є законними та обґрунтованими, та за ним слід визнати право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частку житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 92,10 кв.м., належну ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судовий збір сплачено позивачами при зверненні до суду в повному обсязі, питання щодо стягнення судових витрат з відповідача на їх користь позивачами не заявлялось.

На підставі ст.ст. 16, 355, 357, 368, 369, 370, 372, 392, 1216-1218 ЦК України, ст.ст. 4,247,258-259, 265,353, 355ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності,- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , право власності в порядку приватизації на належну їй 1/6 частки житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частки житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а взагалі на 1/4 частку житлового будинку з господарчими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ;

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , право власності в порядку приватизації на належну їй 1/6 частки житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частки житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , а взагалі на 1/4 частку житлового будинку з господарчими спорудами

Судові витрати залишити за позивачами.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлений та підписанний суддею 10.06.2024 року.

Суддя С. І. Гринчак