Справа № 192/119/24
Провадження № 2/192/222/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Тітової О.О.,

за участю секретаря судового засідання Короти Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду 18 січня 2024 року з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 квітня 2018 року.

Ухвалою суду від 23 січня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу надано строк протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків.

Ухвалу суду від 23.01.2024 не було вручено позивачу у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною в позовній заяві адресою (вибув).

Натомість до суду надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви з позовною заявою викладеною в новій редакції та клопотанням про витребування доказів.

Незважаючи на те, що недоліки позовної заяви було усунуто частково, ухвалою суду від 01 лютого 2024 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін 28.02.2024.

Позивач в судове засідання 28.02.2024 не з`явився, заяв про розгляд справи у його відсутність не подавав.

Заяви представника позивача адвоката Сивун Т.С. залишені без розгляду.

Відповідач в судове засідання 28.02.2024 не з`явилась, відзиву на позов не подала.

Представником відповідача адвокатом Булкіною О.І. подано заяву про відсутність заперечень щодо відкладення розгляду справи.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2024 року явку позивача було визнано обов`язковою. Розгляд справи було відкладено на 11.03.2024.

Підставами для визнання явки позивача обов`язковою була необхідність з`ясування підстав для витребування свідоцтв про народження дітей сторін судом, підтвердження волевиявлення позивача ОСОБА_1 щодо ініціювання процедури розгляду справи про розірвання шлюбу.

Позивач, явка якого ухвалою суду від 28.02.2024 визнана обов`язковою в судове засідання 11.03.2024 не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

У зв`язку з неявкою позивача явка якого була визнана судом обов`язковою розгляд справи було відкладено на 25.03.2024.

13 березня 2024 року до суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання позивача від 06.03.2024 про надання строку в 6 місяців для примирення, одночасно подано клопотання про відкладення розгляду справи в якому зазначено, що позивач перебуває за кордоном, тому не може з`явитись в судове засідання 11.03.2024.

Судом встановлено, що клопотання отримані судом 13.03.2024 підписані від імені позивача, відправлені з адреси реєстрації за якою як встановлено судом він відсутній та не проживає, при цьому зі змісту клопотань випливає, що позивач фізично не міг відправити будь-які документи до суду з місця реєстрації, оскільки перебуває за кордоном.

Позивач в судове засідання 25.03.2024 повторно не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства серед іншого є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч.4 ст. 43 ЦПК України за введення суду в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.

Зазначений в частині другий статті 44 ЦПК України перелік зловживань не є вичерпним.

Відповідно до ч.2 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, а згідно частини четвертої кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що позовна заява, а також клопотання про усунення недоліків позовної заяви з позовною заявою викладеною в новій редакції та клопотанням про витребування доказів мають підпис позивача, а надіслані суду з місця здійснення діяльності представником позивача адвокатом Сивун Т.С. із зазначенням її засобів зв`язку до укладення договору про надання правової допомоги.

Позивач посилається на те, що перебуває за кордоном, але доказів цього, тривалості перебування за кордоном не зазначає та суду не подає.

Враховуючи встановлені судом обставини підстави вважати, що саме ОСОБА_1 підписані подані до суду засобами поштового зв`язку процесуальні документи, відсутні, суду не доведено звернення до суду саме ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.13 ЦПК України с уд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

Враховуючи що волевиявлення позивача не підтверджено, позовну заяву слід залишити без розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.257 ЦПК України, як таку, що подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 257, 258-260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбузалишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Суддя О.О. Тітова