Єдиний унікальний номер: 728/561/24
Номер провадження 2/728/244/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року Бахмацький районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді Глушко О.І.

при секретарі Коваленко В.В.

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмачі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И В:

28.02.2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав вказуючи на те, що останній, являючись батьком їх неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не піклується про неї, не проявляє зацікавленості в її подальшій долі, не цікавиться її успіхами в дитячому садку, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток, її виховання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизначених норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та не створює умов для її виховання і освіти.

Ухвалою суду від 29.02.2024 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.03.2024 року. Запропоновано третій особі-Службі у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації в строк до 14.03.2024 року надати висновок щодо розв`язання спору відповідно до положень ст. 19 СК Україним (про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 )

Ухвалою суду від 21.03.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 16.04.2024 року, який відкладено на 30.05.2024 року за клопотанням позивачки, з метою надання третьою особою висновку щодо розв`язання спору, оскільки питання надання висновку про позбавлення батьківських прав відповідача заплановано до розгляду комісією з питань захисту прав дитини Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації на 17.04.2024, а вказаний висновок має доказове значення у цій справі.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і пояснила, що після припинення з січня 2018 року стосунків з ОСОБА_2 , їх спільна донька ОСОБА_3 залишилася проживати з нею за адресою: АДРЕСА_1 . З цього часу відповідач не спілкується з дитиною, не цікавиться її життям та здоров`ям, має значну заборгованість по сплаті аліментів, проживає окремо від дитини в іншому населеному пункті. У квітні 2019 року шлюб між сторонами розірвано. Вона сворила іншу сім`ю, і теперішній її чоловік має намір усиновити дитину ОСОБА_3 , також вони чекають на появу спільної дитини. Вважає, що відповідач свідомо ухиляється від обов`язку щодо утримання та виховання своєї дитини, в зв`язку з чим просила позбавити його батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. Про час та місце його проведення був повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до положень п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України. Про причини неявки не повідомив. У визначений судом строк відзиву на позов не подав.

Представник третьої особи -Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просили розглядати справу за відсутності їх представника. Надали висновок відповідно до положень ст. 19 СК України.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно свідоцтва про її народження, є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 12).

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 19.07.2016 року (а.с. 11).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30.04.2019 року, яке набрало законної сили 25.07.2019 року, шлюб між ними розірвано (а.с. 14-15).

Згідно з судовим наказом, виданим 12.09.2018 року Подільським районним судом м. Києва, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини від заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожитковимх мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 16).

Як вбачається з повідомлення Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заборгованість по сплаті аліментів по вищевказану судовому наказу, станом на 01.12.2023 року становить 173968 грн 96 коп (а.с.17).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с. 23).

За приписами п.4-6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення та поновлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно з висновком, наданим третьою особою, Святошинська районна в м. Києві державної адміністрації, як орган опіки та піклування, вважає за недоцільне позбавляти батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 50-52).

У вказаному висновку зазначено, що громадянин ОСОБА_2 направив повідомлення до Служби у справах дітей та сім`ї про те, що заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Він, як батько, має бажання в подальшому допомагати та приймати участь у вихованні малолітньої доньки. Також повідомив, що на теперішній час проходить службу у Збройних силах України та не має змоги бути присутнім на засіданні комісії з питань захисту прав дитини.

Згідно з інформацією про задеклановане /зареєстроване місце проживання особи від 16.04.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , з 16.02.2024 року і дотепер (а.с. 13).

Згідно з витягом з реєстру Київської територіальної громади від 20.12.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , з 01.04.2019 року і дотепер (а.с. 8).

Відповідач з 20.06.2006 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується повідомленням з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 28).

Як вбачається зі змісту довідки за № 2, виданої 01.02.2024 року закладом дошкільної освіти № 276 Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 з 01.09.2020 року і донині відвідує вказаний заклад дошкільної освіти (а.с. 20).

Відповідно до декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 0000-Х2Т2-М8АО, позивачкою обрано лікаря для доньки в КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Шевченківського району м. Києва», де остання отримує всю необхідну медичну допомогу та проходить профілактичні медичні огляди (а.с.20).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30.03.2007 року (надалі Постанова) ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

За приписами ст 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Як зазначено у п. 18 Постанови зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім

заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної

поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її

характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних

обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих

прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення

до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та

піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про

відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та

піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен

визначати при цьому конкретний заклад.

Частинами 1-3, 5 ст. 150 СК України передбачено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 з часу припинення відносин з позивачкою, - з 2018 року, не піклується про свою неповнолітню доньку ОСОБА_3 , не цікавиться її розвитком та здоров`ям, ухиляється від своїх обов`язків по вихованню дитини, матеріально не допомагає, протягом тривалого часу проживає окремо від дитини та не спілкується з нею.

Відповідно до п. 15 Постанови позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з ч.1,2 ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Як зазначено у висновку органу опіки та піклування малолітня ОСОБА_3 у розмові повідомила представникам Служби, що батька бачила давно, однак пам`ятає його. ОСОБА_1 повідомила, що донька бачила батька у 2019 році.

Досліджені в судовому засіданні обставини свідчать про неналежне виконання батьківських обов`язків відповідачем по відношенню до дитини.

Враховуючи доводи ОСОБА_2 , який зазначив про бажання в подальшому приймати участь у вихованні своєї доньки та спілкуватися з нею, про що зазначено у висновку органу опіки та піклування, проходження останнім військової служби у ЗСУ, а також наявність висновку органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення його батьківських прав, виходячи з положень п.п. 15,18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» за № 3 від 30.03.2007 року, в задоволенні позову слід відмовити.

При цьому ОСОБА_2 слід попередити про необхідність змінити ставлення до виховання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поклавши контроль за виконанням ним батьківських обов`язків на відповідний орган опіки та піклування за місцем проживання дитини.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263 - 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Контроль за виконанням ОСОБА_2 батьківських обов`язків щодо дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти на орган опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, 03148 м. Київ вул. Гната Юри, 9, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено тільки вступну і резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 04.06.2024 року.

Суддя О.І. Глушко