ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/6473/22 Номер провадження 22-ц/814/318/24Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гальонкіна С.А.,

суддів Карпушина Г.Л., Кузнєцової О.Ю.,

при секретарі Андрейко Я.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в режимі відеоконференції за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 березня 2023 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання.

Позов обґрунтовано тим, що вона та відповідач є батьками ОСОБА_3 , який є студентом Краківського Технікуму №3 ім. Генерала ОСОБА_4 , денної форми навчання. Між нею та відповідачем не було досягнуто домовленості щодо утримання сина, який продовжує навчання.

Просила стягнути з відповідача на її корись аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 12 листопада 2022 року і до досягнення ОСОБА_3 23-х річного віку або завершення навчання.

08 березня 2023 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог. Просила стягнути з відповідача на її корись аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - ОСОБА_3 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку(доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 12 листопада 2022 року і до досягнення ОСОБА_3 23-х річного віку або завершення навчання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 березня 2023 рокупозов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на час навчання - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку(доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 12 листопада 2022 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з зазначеним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи апеляційної скарги

В обґрунтування апеляційної скарги послався на порушення судом першої інстанції та неправильне застосування норми матеріального та процесуального права. Зазначає, що довідка з навчального закладу не є належним доказом, оскільки апостиль на відповідає нормам чинного законодавства. Крім того, вказує, що дитина проживає за кордом, а не з матір`ю, тому остання не є належним позивачем.

Доводи відзив на апеляційну скаргу

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції позивач просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 . (а.с. 10)

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17 жовтня 2018 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів, визначеного законодавством, щомісячно, починаючи з 17 квітня 2018 року і до досягнення ОСОБА_6 повноліття.

Відповідно до копії довідки від 26 жовтня 2022 року ОСОБА_3 є учнем Механічного технікуму №17 м. Кракова в 2022/2023 навчальному році; термін навчання до 31 серпня 2025 року; денна форма навчання, не отримує стипендії. (а.с. 6-7)

Згідно копії довідки від 31 жовтня 2022 року ОСОБА_3 на 2022/2023 навчальний рік проживає у гуртожитку середньої школи № НОМЕР_2 у Кракові. (а.с. 8-9)

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 лютого 2019 року позов ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 06 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Статтею 199 СК України установлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Частина 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При розгляді даної справи колегія суддів бере до уваги захист прав дитини на забезпечення належних умов життя в тому числі право на навчання та розвиток. Для забезпечення та реалізації даних прав законодавцем встановлено обов`язок батьків, за наявності такої можливості, утримувати дитину до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років.

Оцінюючи матеріали справи колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_3 є учнем денної форми навчання Механічного технікуму №17 м. Кракова, не отримує стипендії, власного заробітку не має, та знаходиться на утриманні матері, у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги.

При цьому, на підтвердження факту навчання ОСОБА_3 позивачем надано копію довідки з навчального закладу з офіційним перекладом, довідку з гуртожитку, а також копію закордонного паспорту ОСОБА_3 .

У свою чергу, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що його син ОСОБА_3 не навчається у зазначеному навчальному закладі. Також ні при розгляді справи судом першої інстанції, ні при розгляді справи судом апеляційної інстанції стороною відповідача не заявлялося клопотання про надання їм на ознайомлення оригіналу довідки. Відповідач запит до навчального закладу не робив.

Крім того, у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що його син ОСОБА_3 навчається та перебуває за кордоном.

ОСОБА_1 є працездатною особою, на утриманні має неповнолітню доньку, жодних доказів, що його матеріальне, сімейне становище, позбавляє його можливості сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 від заробітку (доходу) не надавав.

За вказаних обставин, враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, в тому числі і на період їх навчання, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність обставин, які свідчать про потребу та наявність достатніх підстав для стягнення аліментів на утримання повнолітнього ОСОБА_3 .

Зважаючи на наведене, враховуючи що ОСОБА_3 є учнем денної форми навчання, власного заробітку не має, беручи до уваги рівні обов`язки батьків щодо утримання дитини, а також можливість батька надавати матеріальну допомогу у розмірів 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимог позивача в повному обсязі.

Щодо інших доводів, наведених в апеляційній скарзі

Безпідставними є доводи наведені в апеляційній скарзі, що ОСОБА_3 проживає за кордоном самостійно, а тому в силу положень частини 3 статті 199 СК України ОСОБА_2 не є належним позивачем, зважаючи на те, відповідачем не спростовано тієї обставини, що їх спільний з позивачем син до проживання у гуртожитку проживав разом із матір`ю та перебувала на її утриманні, а проживання у гуртожитку на час навчання носить тимчасовий характер.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією викладеною в постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 554/4533/17 та від 26 грудня 2018 року у справі № 172/1423/15-ц.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 березня 2023 року - залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 27 травня 2024 року

Головуючий С.А. Гальонкін

Судді Г.Л. Карпушин

О.Ю. Кузнєцова