Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/278/24

Провадження № 2/126/392/2024

"30" травня 2024 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

за участі позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з даним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. та судові витрати в справі.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 12 травня 2023 року позивачка з малолітньою дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 11 год.29 хв. в с. Баланівка по вул. Зарічній Гайсинського району йшла додому, по краю узбіччя проїжджої частини дороги. Однією рукою вона вела велосипед і в цій же руці тримала мобільний телефон, який забрала у доньки, який був включений нею на відеозапис, так як вона йдучи з нею поруч робила відеозйомки. В цей час на великій швидкості з`явився на проїжджій частині дороги легковий автомобіль, водій якого спрямував його на позивачку та її дочку ОСОБА_5 , і вони ледь встигли відскочити в бік до паркану. Автомобіль виїхав на узбіччя і зупинився біля них. Відповідач ОСОБА_3 , який керував автомобілем, розлючений різко вийшов з нього із нецензурною лайкою накинувся на позивачку, вирвав з її рук із силою мобільний телефон та намагався його розламати, пошкодив його, зігнувши металічний корпус та забрав його собі. Також вирвав з рук позивачки із силою і її другий мобільний телефон, який забрав собі. Обидва мобільні телефони ОСОБА_3 позивачці не повернув. У грубій і розв`язаній манері відповідач розмовляв з позивачкою, висловлювався до неї нецензурно, при цьому курив цигарку і пускав їй в обличчя дим, ображав, принижував і хамив, образливо та зневажливо чіплявся до неї. В цей час малолітня донька позивачки, ОСОБА_5 знаходилась біля неї, і все чула і бачила, вона була дуже налякана протиправними діями ОСОБА_3 , при цьому кричала і плакала, у неї сталось нервове потрясіння. Позивачка сама була також дуже налякана і знервована і намагалась заспокоїти дочку, але їй це не вдавалось, і тоді вона викликала поліцію.

12 травня 2023 року поліцейським СРПП №1 Гайсинського РУП у Вінницькій області Швець О.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 за ст. 173 КУпАП, в якому зазначено, що 12.05.2023 р. о 11 год.29 хв. в с. Баланівка по вул. Зарічній гр. ОСОБА_3 образливо чіплявся до гр. ОСОБА_1 , висловлював непристойні слова, вирвав з рук мобільний телефон, чим порушив громадський порядок та спокій громадянки ОСОБА_1 ..

Після приїзду поліції один з поліцейських знайшов належні позивачці обидва телефони, які забрав у неї ОСОБА_3 , під парканом її будинку і віддав їх позивачці.

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 27.06.2023 року позивачку ОСОБА_1 визнано потерпілою і залучено до участі в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст. 173 КУпАП.

Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 09 серпня 2023 року провадження в справі про адміністративне правопорушення №126/1118/23 відносно ОСОБА_3 за ст. 173 КУпАП на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП - закрито.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 12 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову Бершадського районного суду Вінницької області від 09 серпня 2023 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП відносно ОСОБА_3 , закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП- скасовано. Визнано ОСОБА_3 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 119 гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 536,80 гривень.

В постанові Вінницького апеляційного суду зазначено, що судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв хуліганство і завдав шкоди здоров`ю ОСОБА_1 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 здоров`ю ОСОБА_1 було завдано шкоди, зокрема вона зазнала фізичний біль, коли ОСОБА_3 силою виривав у неї з рук один, а потім другий мобільні телефони, а також вона зазнала і душевні страждання, у зв`язку з протиправною поведінкою ОСОБА_3 щодо неї та її малолітньої доньки.

Позивачка втратила спокій, сон, оскільки зазнала нервове потрясіння і була довгий час знервована, а також хвилювалась і переживала за здоров`я своєї малолітньої доньки ОСОБА_5 , в якої був нервовий стрес.

Позивачка зверталась до лікаря за медичною допомогою, так як зазнала нервове потрясіння і була в стресовому стані, і проходила лікування, що підтверджується медичними довідками, а також зверталась із донькою до лікаря за наданням медичної допомоги її доньці ОСОБА_5 , у якої внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 був нервовий зрив, і вона також лікувалась, що підтверджується медичними довідками.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 позивачка зазнала душевних страждань, втратила душевний спокій, у неї були розлади сну, порушені нормальні життєві зв`язки, через неможливість продовження активного громадського життя, що стало джерелом негативних емоцій і переживань, що вплинуло на реалізацію її намірів та ділові стосунки, вона змушена була особисто, а також із донькою ОСОБА_5 відвідувати лікаря та лікуватись, неодноразово приїздити в Бершадський районний суд і брати участь в судових засіданнях в якості потерпілої, так як правопорушник ОСОБА_3 неодноразово не являвся в судове засідання.

Позивачка пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, страху за своє здоров`я та життя, панічними атаками, а також за здоров`я та життя своєї малолітньої доньки ОСОБА_5 ..

З урахуванням тривалості та глибини душевних страждань, додаткових зусиль щодо їх усунення, позивачка оцінює завдану їй моральну шкоду в сумі 10 000 грн., що має бути відшкодована відповідачем ОСОБА_3

26.02.2024 представник відповідача, адвокат Пригуза С.Д., подав відзив на позовну заяву, в якому виклав свої заперечення щодо позову. Стверджує, що окрім посилання позивачки на рішення суду, яким встановлено факт хуліганства з боку ОСОБА_3 , в позовній заяві відсутні будь-які обґрунтування спричинення їй моральної шкоди та в чому вона полягає. Звернення позивачки до лікарів не є підтвердження того що саме від дій відповідача у неї сталося нервове потрясіння, оскільки минули три дні після вказаної події. Крім того, подія відбулася на краю села Баланівка, де інших осіб не було, громадський порядок та спокій яких міг би бути порушений. Нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_1 відповідач не виражався. Підставою зупинки автомобіля біля ОСОБА_1 було проведення нею відеофіксації даного автомобіля на мобільний телефон, тобто ОСОБА_1 своїми діями сама спровокувала ОСОБА_3 для зупинки автомобіля та з`ясування обставин. Згодом ОСОБА_1 навмисно поширила персональні дані, зокрема автомобіль з державним номерним знаком, в мережі інтернет та інші персональні дані відсносно ОСОБА_3 . Тобто умисних дій направлених на завдання моральної шкоди щодо ОСОБА_1 у відповідача не було. Вважає, що позивачкою не доведено факт заподіяння відповідачем їй моральних страждань або втрат немайнового характеру, а також не обґрунтовано, з чого позивачка виходила при визначенні розміру заподіяної їй шкоди, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

07.03.2024 представник позивачки, адвокат Гавриш Л.І., подав відповідь на відзив, в якому виклав свої пояснення та аргументи щодо наведених стороною відповідача заперечень та мотиви їх відхилення, просив позов задовольнити повністю.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник, адвокат Гавриш Л.І., в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник, адвокат Пригуза С.Д., позовні вимоги не визнали, вважають, що позов є необґрунтований та немотивований, а тому просили в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що постановою Вінницького апеляційного суду від 12.09.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 119 грн.

З вказаної постанови вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 356260 від 12.05.2023, 12.05.2023 о 11 год. 20 хв., в с. Баланівка Гайсинського району Вінницької області по вул. Зарічній, ОСОБА_3 образливо чіплявся до ОСОБА_1 , висловлював непристойні слова, вирвав з рук телефон ОСОБА_1 , чим порушив громадський порядок та спокій громадянки ОСОБА_1 , тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП.

Суд дійшов висновку, що образливі чіпляння у громадському місці з боку ОСОБА_3 на адресу ОСОБА_1 в присутності малолітньої дитини та виривання з її рук телефону, утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Крім того, вище вказаною постановою встановлено, що відповідно до медичних довідок ОСОБА_1 зверталась до лікаря за медичною допомогою після нервового потрясіння викликаного неправомірними діями щодо неї та її дитини, що підтверджує завдання ОСОБА_1 шкоди здоров`ю.

З досліджених у судовому засіданні документів: копії медичної довідки лікаря від 16.05.2023, копії медичної довідки лікаря від 16.05.2023 та протоколу індивідуального консультування /діагностичного обстеження психолога КУ "Центру соціальних служб Бершадської міської ради" вбачається, що позивачка ОСОБА_1 зверталася за допомогою до спеціалісті у зв`язку з погіршенням загального самопочуття, панічними атаками, внаслідок перенесеного стресу викликаного неправомірними діями відповідача.

Також, відповідно до довідки лікаря від 17.05.2023, позивачка зверталася за допомогою до лікаря зі скаргами на погіршення стану здоров`я своєї малолітньої доньки ОСОБА_5 , у зв`язку з перенесеним стресом, який мав місце 12.05.2023.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди та відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, особі завжди призначається компенсація за порушення прав людини.

З роз`яснень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами) вбачається, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При оцінці обґрунтованості вимог позивачки у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованою вимогу про відшкодування позивачці компенсації за завдану моральну шкоду, оскільки діями відповідача було завдано моральну шкоду, яка полягала у спричиненні ОСОБА_1 душевних страждань, яких вона зазнала в результаті неправомірної протиправної поведінки ОСОБА_3 відносно неї, що встановлено постановою суду.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Твердження сторони відповідача, що факт заподіяння позивачці відповідачем моральних страждань є недоведеним та відсутні докази погіршення матеріального становища та фізичного здоров`я, пригніченого настрою позивачки суд вважає безпідставними, оскільки факт заподіяння такої шкоди є доведеним дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Разом з тим, позивачкою не доведено належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності доказами завдання їй моральної шкоди на суму 10000 гривень. Суд враховує, що стороною позивача не було проведено експертизи з метою визначення розміру завданої позивачеві діями відповідача моральної шкоди.

При цьому суд враховує, що моральну шкоду зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати в повному обсязі, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Виходячи із принципів рівності, поміркованості, розумності та справедливості, а також враховуючи положення чинного законодавства про те, що розмір на відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення позивача і не повинен призводити до її збагачення, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивачки 5000 гривень у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що в суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Щодо судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3028,00 грн.

Так, відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи наведене та зважаючи на ціну позову, вбачається, що позивачці при зверненні до суду потрібно було сплатити судовий збір в розмірі 1211,20 грн., проте як вбачається з квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №3 від 31.01.2024 було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається зокрема у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Тому переплачена сума судового збору підлягає поверненню, а інші судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 82, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 23, 1167 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Повернути ОСОБА_1 надмірно сплачений судовий збір за квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №3 від 31.01.2024 у розмірі 1816,8 (одна тисяча вісімсот шістнадцять грн. 80 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 (шістсот п`ять грн.60 коп.) грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, тобто, у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач : ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 03.06.2024.

Суддя В. І. Губко