Провадження № 22-ц/801/761/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дернова В. В.
Доповідач:Медвецький С. К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 рокуСправа № 127/25126/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Медвецького С. К. (суддя-доповідач),

суддів: Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

за участю секретаря судового засідання Литвина С. С.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу № 127/25126/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року, постановлену у складі судді Дернової В. В. у залі суду, повний текст якої складено 10 листопада 2023 року,

встановив:

Короткий зміст вимог

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позов мотивовано тим, що 22 жовтня 2021 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір позики шляхом написання розписки, за умовами якого остання отримала від нього 3 000 доларів США в якості оплати за продаж частини будинковолодіння та земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:007:0055, :02:007:0054, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт отримання коштів підтверджується письмовою розпискою.

Розпискою від 01 червня 2023 року ОСОБА_2 підтвердила отримання коштів та указала, що у випадку не укладення договору купівлі-продажу указаного майна чи неповернення коштів в строк до 01 серпня 2023 року спір вирішуватиметься в судовому порядку.

Станом на 01 серпня 2023 року договір купівлі-продажу майна між сторонами не укладено та зобов`язання ОСОБА_2 щодо повернення грошових коштів не виконано.

Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у розмірі 3 000 доларів США, що в еквіваленті становить 109 680 грн.

02 жовтня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали мирову угоду та звернулися до суду з заявою про її визнання на умовах, які вони погодили.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року затверджено мирову угоду, укладену 02 жовтня 2023 року між сторонами у цивільній справі № 127/25126/23 за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення боргу, на таких умовах:

1.відповідач визнає весь розмір позовних вимог перед позивачем у розмірі, заявленому у позовній заяві;

2.відповідач гарантує, що заборгованість буде погашена перед позивачем у повному обсязі протягом 2 (двох) місяців, починаючи з дня затвердження мирової угоди судом;

3.погашення заборгованості буде відбуватися шляхом передачі у власність позивачу майна, власником якого є відповідач, а саме: частини будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; частини земельної ділянки, кадастровий номер :02:007:0055, за адресою: АДРЕСА_1 ; частини земельної ділянки, кадастровий номер :02:007:0054, за адресою: АДРЕСА_1 ;

4.факт передачі зазначеного вище майна має бути підтверджено нотаріально;

5.позивач та відповідач заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, у тому числі й держави;

6.сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї мирової угоди вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання будь-яких зустрічних претензій;

7.сторони даної мирової угоди повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієї мирової угоди.

Роз`яснено сторонам наслідки затвердження мирової угоди і закриття провадження у справі.

Провадження у справі № 127/25126/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу закрито.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права чи охоронювані законом інтереси як сторін, так і інших осіб, її умови є виконуваними;

у мировій угоді сторони виходять за межі предмету спору (стягнення заборгованості за договором позики), однак це є допустимим, оскільки мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У березні 2024 року ОСОБА_3 , який не брав участі у справі, подав апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 01 березня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Медвецький С. К., судді: Копаничук С. Г., Оніщук В. В.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 05 березня 2024 року поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали суду, відкрито апеляційне провадження у справі, надано сторонам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з місцевого суду.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 18 березня 2024 року справу призначено до апеляційного розгляду на 28 березня 2024 року 09:20 год з повідомленням учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

оскаржувана ухвала порушує його інтереси та обмежує право, як співвласника майна, на здійснення права спільної часткової власності;

суд безпідставно не залучив його до участі у справі та не з`ясував думку щодо можливості передачі частки іншого співвласника майна ( ОСОБА_2 ) у рахунок погашення боргу за договором позики, укладеним між сторонами;

у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів;

ОСОБА_2 не було повідомлено співвласників про продаж своєї частки у праві спільної часткової власності на майно, передане у рахунок погашення боргу за договором позики.

суд першої інстанції не переконався чи не суперечать умови мирової угоди закону та чи не порушують права та законні інтереси співвласників цього майна.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 указує, що:

ухвала суду є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують;

твердження ОСОБА_3 про те, що суд вийшов за межі позовних вимог при постановленні ухвали про затвердження мирової угоди не відповідає дійсності;

відповідно до розписки від 22 жовтня 2021 року відповідачка отримала 3 000 доларів США та зобов`язалась продати йому спірне майно до 01 серпня 2023 року;

указана розписка має ознаки попереднього договору купівлі-продажу майна, відтак затверджена мирова угода не виходить за межі предмету спору;

мирова угода спрямована на врегулювання спору, оскільки її умови стосуються виконання попереднього договору, який був підставою позовних вимог.

Позиція учасників справи у судовому засіданні

Відповідачка ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, заяв чи клопотань про відкладення розгляду не надсилала.

З урахуванням положень частини другої статті 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за відсутності відповідачки.

ОСОБА_3 та його представник адвокат Кобзіна А. С. апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав та надали відповідні пояснення.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Тунік Ю. М. заперечили проти доводів апеляційної скарги, вважають ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, просили залишити її без змін.

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до частини сьомої статті 49 ЦПК України сторони можуть примиритися, у тому числі шляхом медіації, на будь-якій стадії судового процесу.

Результат домовленості сторін може бути оформлений мировою угодою.

Положеннями частин першої - четвертої статті 207 ЦПК України встановлено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно зі статтею 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і у строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Отже законодавство України передбачає укладення мирової угоди в цивільному процесі та виконавчому провадженні, але така мирова угода затверджується судом.

Мирова угода це укладена в цивільному процесі угода між сторонами у справі і затверджена судом про умови припинення спору, на підставі взаємних уступок відмови позивача від своїх вимог або їх зміни, визнання відповідачем зміненого позову чи зменшення розміру позовних вимог. Мирова угода являє собою один з найбільш прийнятних інструментів усунення протиріч між учасниками цивільно-правових відносин. Умови врегулювання у мировій угоді встановлюють самі сторони, виходячи з своїх інтересів і можливостей, в ході переговорів. При укладенні мирової угоди сторони по-новому визначають обсяг і зміст взаємних прав та обов`язків, що випливають зі спірного матеріального правовідношення. Кожна сторона в певній мірі відступає від своєї певної позиції у справі. У мировій угоді сторони можуть підтвердити наявність існуючого між ними матеріального правовідношення.

Оскільки сторони на умови мирової угоди погоджуються в добровільному порядку і кожна зі сторін володіє правом заперечення проти її укладення, то мирові угоди мають виконуватися в добровільному порядку. Якщо одна зі сторін з будь-яких причин не виконує умов мирової угоди, то у іншої сторони виникає право на примусове виконання умов мирової угоди шляхом передачі її до виконавчої служби для примусового виконання.

Для того, щоб мирова угода не використовувалась як інструмент зловживання правом, суд при вирішенні питання про визнання мирової угоди повинен встановити наявність у позивача суб`єктивного права, а у відповідача зобов`язань, а також факт невиконання таких зобов`язань, який став причиною порушення прав позивача. Таким чином, з`ясування судом фактичних обставин справи має бути обов`язковою умовою визнання мирової угоди судом.

При визнанні мирової угоди цивільний процесуальний закон покладає на суд обов`язок перевірити чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд (частина п`ята статті 207 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріалами справи встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу боргових зобов`язань виражених у грошовому еквіваленті, які зафіксовані у розписці.

Разом з тим, умовами мирової угоди сторони визначили, що у рахунок погашення боргу у сумі 3 000 доларів США, що еквівалентно 109 680 грн, ОСОБА_2 передає у власність ОСОБА_1 належне їй майно, а саме: частину будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; частину земельної ділянки, кадастровий номер :02:007:0055, за адресою: АДРЕСА_1 ; частини земельної ділянки, кадастровий номер :02:007:0054, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відтак укладена між сторонами мирова угода породжує між сторонами нові правовідносини, які пов`язані з реєстрацією права власності на стягувача.

Статтею 358 ЦК України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (далі Інформаційна довідка) № 350178257 від 12 жовтня 2023 року, земельна ділянка, кадастровий номер :02:007:0054, площею 0,1 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_2 (1/4 частки), ОСОБА_4 (1/2 частки), ОСОБА_5 (1/8 частки), ОСОБА_3 (1/8 частки).

Земельна ділянка кадастровий номер :02:007:0055, площею 0,0461 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_2 (1/4 частки), ОСОБА_4 (1/2 частки), ОСОБА_5 (1/8 частки), ОСОБА_3 (1/8 частки) (Інформаційна довідка № 350707285 від 17 жовтня 2023 року).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 36204445 від 10 квітня 2015 року ОСОБА_2 є власницею частки домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Доказів виділення ОСОБА_2 часток указаного майна в натурі матеріали справи не містять.

Ураховуючи, що предметом мирової угоди, підписаної сторонами, є будинковолодіння та земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:007:0055, :02:007:0054, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , власницею частки яких, на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 10 квітня 2015 року, 03 червня 2016 року, посвідчених державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Шарко О. В., зареєстрованих в реєстрі за № № 1-592, 1-1287, 1-1284, є ОСОБА_2 , тому зміст мирової угоди не можна визнати таким, що відповідає вимогам статті 207 ЦПК України, оскільки предмет мирової угоди, стосується прав та інтересів не лише сторін, стягувача ОСОБА_1 та боржника ОСОБА_2 , але й інших співвласників указаного майна, права та інтереси яких можуть бути порушені укладанням цієї мирової угоди.

Отже сторонами не доведено належними та допустимими доказами те, що затвердження мирової угоди та визнання за ОСОБА_1 права власності на це майно не порушує інтереси третіх осіб, які є співвласниками указаного майна, зокрема ОСОБА_3 .

Постановляючи ухвалу про затвердження мирової угоди між сторонами, суд першої інстанції на указане уваги не звернув, не перевірив та не з`ясував чи не буде таке судове рішення порушувати права та охоронювані законом інтереси інших співвласників майна, у зв`язку з чим дійшов передчасного висновку про затвердження мирової угоди, укладеної між сторонами у цій справі, та закриття провадження у справі.

Апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, тому ухвалу слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ухвала про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, тому вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційним судом не вирішувався спір по суті заявлених позовних вимог, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381 384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 листопада 2023 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сергій МЕДВЕЦЬКИЙ

судді: Світлана КОПАНИЧУК

Віталій ОНІЩУК