Справа № 738/2455/24
№ провадження 2/738/664/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого - судді: Савченка О.А.

за участю

секретаря: Лях Н.М.

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: адвоката Куліш Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Головне управління держгеокадастру у Чернігівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, -

В С Т А H О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Менської міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Головне управління держгеокадастру у Чернігівській області, з вимогою про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивувала наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,9925 га на території Городищенського старостинського округу та на право на земельну частку (пай) колишнього КСП «Україна» с. Городище, яке спадкодавець успадкувала після померлої матері ОСОБА_3 . Фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,9925 га кадастровий номер :03:000:0606. Однак позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала в колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», що знаходиться в селі Городище Корюківського (раніше Менського) району Чернігівської області, що належало ОСОБА_3 , яке успадкувала ОСОБА_2 , у зв`язку з неможливістю встановити родинні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також відсутністю документів, що підтверджують право власності ОСОБА_3 на право на земельну частку (пай) та було рекомендовано звернутися до суду.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити.

Представник відповідача - Менської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, будь - яких заперечень з приводу позовних вимог до суду не подав, натомість надали заяву про розгляд справи без їх участі, з приводу позовних вимог покладаються на розсуд суду.

Представник третьої особи - Головного управління держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з їх участю не подали.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності нез`явившихся учасників справи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Вербичі Ріпкинського району Чернігівської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим повторно Ріпкинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 23 лютого 2023 року (а.с.20).

Відповідно до абзаців другого та третього пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Оскільки, спадщина після померлої ОСОБА_3 відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню на час відкриття спадщини підлягають норми ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР 1963р. спадкування здійснюється за законом та за заповітом.

За життя ОСОБА_3 зробила розпорядження, що все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.24).

Згідно вимог ст. 548 ЦК Української РСР 1963 р. для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. За п. 1, 2 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він: фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

При цьому під фактичним вступом у володіння спадковим майном розуміються будь-які дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню й використанню цього майна, підтриманню його в належному стані.

Згідно ч. 2 ст. 553 ЦК Української РСР 1963 р. вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини.

Відповідно до 1 ч. ст. 554 ЦК Української РСР 1963 р. в разі неприйняття спадщини спадкоємець за законом або за заповітом або позбавлення спадкоємця права спадкування його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних частках.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР 1963 р. при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не прийняли спадщину після померлої ОСОБА_3 , що підтверджується Інформаційною довідкою за Спадкового реєстру № 79413851 від 04.12.2024, з якої слідує. що спадкова справа до майна померлої ОСОБА_3 не заводилась.

Таким чином, ОСОБА_2 стала єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_3 - на 1/3 частку за заповітом та на 2/3 частки - за законом, і фактично прийняла спадщину, що підтверджується довідкою Городищенської сільської ради № 320 від 02.12.2020 року, проте за життя юридично не оформила своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вербичі Ріпкинського району Чернігівської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Вербицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області 06 листопада 2019 року (а.с. 19).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, спадкоємцем якої першої черги за законом є позивачка - дочка ОСОБА_6 , що підтверджується її свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.26-27).

Як слідує з матеріалів спадкової справи № 73/2020, заведеної до майна померлої ОСОБА_2 , позивачка ОСОБА_1 в установлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщина після смерті ОСОБА_2 , отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,9925 га кадастровий номер :03:000:0606.

Проте позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі, що перебувало в колективній власності Колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», що знаходиться в селі Городище Корюківського (раніше Менського) району Чернігівської області, що належало ОСОБА_3 і яке фактично успадкувала ОСОБА_2 , у зв`язку з неможливістю встановити родинні відносити між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності ОСОБА_3 на право на земельну частку (пай), що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 231/02-31 від 02 липня 2024 року (а.с.18).

Мати позивачки - ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Городище Менського району Чернігівської області, що підтверджується відомостями свідоцтва про її смерть, яке видається за даними паспорта (а.с.19). З свідоцтва про одруження (а.с.28) слідує, що дошлюбне прізвище ОСОБА_2 , 1928 року народження, було «Прищепа».

Оригінал свідоцтва про народження ОСОБА_7 втрачений, в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян інформація з даного приводу відсутня. Відповідно до повідомлення Державного архіву Чернігівської області книги реєстрації первинних актових записів про народження по с. Городище Менського району Чернігівської області за 1928 рік до архіву не надходили (а.с.29).

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кожна окремо, дали суду наступні пояснення. Вони являються жителями с. Городище Корюківського (раніше Менського) району Чернігівської області, та добре знали за життя ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , які були матір`ю і донькою, відповідно, проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство.

Таким чином, позивачка позбавлена можливості іншим чином, аніж як судовому порядку, підтвердити факт родинних відносин між її померлою матір`ю ОСОБА_2 та померлою бабою ОСОБА_3 .

Даний факт, за встановленням якого звертається позивачка, має юридичне значення, оскільки визначає її право спадкування.

Згідно повідомлення Головного управління держгеокадастру у Чернігівській області № 29-25-0.3-1164/2-23 від 09.03.2023 ОСОБА_3 є власником сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5 земельного пайового фонду колишнього КСП «Україна» с. Городище Корюківського (раніше Менського) району Чернігівської області, розміром 5,71 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, виданого на підставі розпорядження Менської районної державної адміністрації від 07.08.1996 № 246, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 20.11.1996 за № 707. Також згідно повідомлення Головного управління держгеокадастру у Чернігівській області № 29-25-0.5-4351/2-24 від 30.07.2024 ОСОБА_3 зазначена за № 754 в списку громадян - членів КСП «Україна» с. Городище Менського району Чернігівської області, що є додатком № 1 до Державного акта на право колективної власності на землю серії І-ЧН № 000016, вартість земельної частки (пай) станом на 01.01.2024 складає 128 757,36 грн. (а.с.46-55).

За положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Інших осіб, які б претендували на майно після смерті спадкодавців ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в тому числі осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні судом не встановлено. На теперішній час позивачка є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини.

За таких обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Головне управління держгеокадастру у Чернігівській області, про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Вербичі Ріпкинського району Чернігівської області) була матір`ю ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Вербичі Ріпкинського району Чернігівської області).

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) право на спадкове майно за законом, що відкрилось після смерті спадкодавця ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Вербичі Ріпкинського району Чернігівської області), а саме:

- на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємств «Україна» с. Городище Менського району Чернігівської області, розміром 5,71 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, що належало ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Вербичі Ріпкинського району Чернігівської області) на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5, виданого на підставі розпорядження № 246 Менської районної державної адміністрації від 07 серпня 1996 року та зареєстрованого 20 листопада 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 707.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий О.А. Савченко