РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа № 521/22069/23

провадження № 2/521/1002/24

21 травня 2024 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Родіоновій Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства, посилаючись на те, що 27 травня 2015 року на тимчасово окупованій території АР Крим у нього та відповідача ОСОБА_2 народилася донька - ОСОБА_4 .

Позивач вказує, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 жовтня 2022 року встановлено факт народження дитини на окупованій території, 06 жовтня 2022 року було поновлено актовий запис про народження № 7 та видано свідоцтво про народження ОСОБА_5 . Разом з тим, відповідно до вказаного рішення Уманського міськрайонного суду та свідоцтва про народження дитини батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться ОСОБА_3 . Дані про батька дитини у вказаному рішенні Уманського міськрайонного суду відображено відповідно до ст. 122 СК України, відповідно до якої дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. ОСОБА_2 з 30.06.2001 року дійсно перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 . Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва задоволено позов ОСОБА_2 та шлюб розірвано. Відповідно до вказаного рішення суду від шлюбу сторони мали лише сина ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з 2008 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено.

Позивач зазначає, що після припинення фактичних шлюбних відносин ОСОБА_3 та ОСОБА_2 остання почала спільно проживати з ним і лише після народження їхньої спільної доньки ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу із ОСОБА_3 .

Позивач вказує, що він є батьком ОСОБА_4 , завжди себе таким визнавав, піклується про дитину. Більш того, відповідно до свідоцтва про встановлення батьківства та свідоцтв про народження дитини, які видано органами окупаційної влади, батьком дитини вказано саме позивача ОСОБА_1 . Окрім того, з 03.11.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб на окупованій території, що підтверджується свідоцтвом, яке видано окупаційною владою.

До позовної заяви долучено копії свідоцтва про укладення шлюбу між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 , свідоцтво про встановлення батьківства, свідоцтво про народження дитини ОСОБА_7 , які видані органами, які створено окупаційною владою на тимчасово окупованих територіях. Позивач зазначає, що вказані документи підтверджують той факт, що саме він є батьком дитини, яку народила ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Сімферополь АР Крим.

Також позивач зазначає, що, вказані документи у своїй сукупності з іншими, які долучаються до позовної заяви підтверджують той факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є однією особою.

Позивач просить суд визнати батьком ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Сімферополь АР Крим, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Бєльці Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова; виключити з поновленого актового запису про народження № 7 від 06 жовтня 2022 року, який складено Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відомості про громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 як батька дитини; внести відомості до актового запису про народження № 7 від 06 жовтня 2022 року, який складено Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), зазначивши батьком дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Бєльці Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, та змінити прізвище дитини з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ».

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник позивача ОСОБА_10 подав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, їх представник ОСОБА_11 подав до суду заяву, відповідно до якої відповідачі позовні вимоги визнають, не заперечують щодо задоволення позову в повному обсязі, справу просив справу розглянути за відсутності сторони відповідачів.

Ухвалою суду від 04 грудня 2023 року відмовлено у прийняті визнання відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року по справі №761/21336/16-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрований 30 червня 2001 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Джанкойського міськрайонного управління юстиції в Автономній республіці Крим, актовий запис № 116 розірвано.

У зазначеному рішенні вказано, що сторони від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 жовтня 2022 року по справі №705/3856/22 встановлено факт народження ІНФОРМАЦІЯ_7 дитини Софії у м. Сімферополь АР Крим, батьками якої є: мати - громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , батьком - громадянин України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

У даному рішенні вказано, що адвокат Кушнеренко І.В. звернувся до суду в інтересах заявника ОСОБА_2 із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. У обґрунтування вимог зазначив, що з 30 червня 2001 року ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території АР Крим.

У рішенні Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 жовтня 2022 року вказано, що суд встановив, що ОСОБА_2 , мати дитини, є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України, та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 , батько дитини, є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 . Вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. В копії медичного свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 03.10.2016, виданого Сімферопольським клінічним пологовим будинком Автономної Республіки Крим, містяться відомості про те, що ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 о 00.340 год. народила дитину - дівчинку.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У рішенні Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 жовтня 2022 року по справі №705/3856/22 зазначено, що адвокатом заявника ОСОБА_2 ОСОБА_10 при зверненні до суду вказано, що з 30 червня 2001 року ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилася донька ОСОБА_4 на тимчасово окупованій території АР Крим, тобто ОСОБА_2 визнавала факт народження дитини від ОСОБА_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказано ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Відповідний актовий запис №7 (запис поновлено) складено 06 жовтня 2022 року Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

ОСОБА_1 у позовній заяві вказує, що він є батьком ОСОБА_4 , завжди себе таким визнавав, піклується про дитину.

Позивачем на підтвердження своїх вимог надано суду копію свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого Відділом реєстрації шлюбу м. Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, згідно з яким ОСОБА_1 , громадянство ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_2 , громадянство російської федерації, ІНФОРМАЦІЯ_8 , уклали шлюб 03 листопада 2018 року. Після укладення шлюбу їм присвоєно прізвища: чоловікові ОСОБА_9 , дружині ОСОБА_9 .

Відповідно до наданої копії свідоцтва про встановлення батьківська серії НОМЕР_5 , місце державної реєстрації: Сімферопольський районний відділ запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим 10 червня 2015 року, ОСОБА_1 , громадянин Республіки Молдова, визнаний батьком дитини ОСОБА_13 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 у ОСОБА_2 .

Згідно із наданою копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказано ОСОБА_1 , громадянин Республіки Молдова, ОСОБА_2 , громадянка російської федерації; місце державної реєстрації: Сімферопольський районний відділ запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим.

Згідно з ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Згідно ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК ( 1618-15 ) рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК ( 1618-15 ), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК ( 1618-15 ) може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід.

Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стороною позивача не було заявлено клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи щодо визначення батьківства ОСОБА_1 відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надано суду жодного ДНК-тесту щодо визначення батьківства щодо дитини.

Зважаючи на те, що Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (KALACHEVA v. RUSSIA, № 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07 травня 2009 року), тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична) експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ, враховуючи обставини справи, суд вважає, що встановлення факту кровного споріднення між батьком і дитиною не може вважатися об`єктивним за відсутності висновку судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи.

Зазначене узгоджується з роз`ясненнями Верховного Суду, викладеними у постанові від 06 травня 2020 року у справі № 201/11183/16-ц (провадження № 61-23601св18).

Згідно зі статтею 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі досліджених доказів, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 128, 129 СК України, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 89, 265, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Михайлюк

21.05.24