Справа № 215/1732/24
2-з/215/11/24
У Х В А Л А

Іменем України

22 березня 2024 року Суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Коноваленко М.І., за участю секретаря судового засідання Коломійчук К.Ю. розглянувши заяву представника позивача за зустрічним позовом адвоката Кудук В.В. про забезпечення позову у справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2024 року відкрито провадження та призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

19.03.2024 р. до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Одночасно з поданням позовної заяви, 19 березня 2024 року представник відповідача адвокат Кадук В.В. подала заяву про вжиття заходів забезпечення позову у вказаній справі шляхом заборони відчуження транспортного засобу, автомобіля марки RRENAULT модель SANDERO, 2011 року випуску, тип кузова НОМЕР_1 , VSN НОМЕР_2 , об`єм двигуна 1390 см. куб., дата державної реєстрації 13.04.2011, державний номерний знак НОМЕР_3 , який належить відповідачу ОСОБА_2 .

Заяву обґрунтувала тими обставинами, що з 10 вересня 2004 року сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2023 року. В період шлюбу було придбано автомобіль марки RRENAULT модель SANDERO, 2011 року випуску та зареєстровано за ОСОБА_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 .

Оскільки автомобіль придбаний в період шлюбу, він належить їм, як подружжю, на праві спільної сумісної власності, тому ОСОБА_1 має право на 1/2 частину спільного майна.

Домовленості про добровільний поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю, між ними не досягнуто. ОСОБА_2 користується автомобілем особисто.

Для вирішення питання щодо поділу спільного майна ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом в якому, просив стягнути з відповідачки грошову компенсацію вартості частини транспортного засобу у розмірі 116 363,40 грн..

Оскільки автомобіль перебуває у користуванні ОСОБА_2 є ймовірність того, що вона може відчужити вищевказаний автомобіль іншій особі.

В мережі Інтернет на сайті ОLХ опубліковано оголошення про продаж транспортного засобу марки розміщена інформація про продаж автомобіля марки RRENAULT модель SANDERO, 2011 року, зокрема співпадають технічні характеристики автомобіля (марка, модель, рік випуску, тип кузова) та державний номерний знак НОМЕР_3 , тому існує досить висока ймовірність того, що відповідач, може здійснити відчуження належного їй майна, на користь інших осіб, що може ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судом не викликалися в судове засідання учасники справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, оцінивши доводи представника про необхідність забезпечення позову, не вирішуючи питання обґрунтованості позовних вимог по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України передбачено, що позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Враховуючи вищенаведене, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що таке обмеження захищає законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає у рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Враховуючи вищенаведене, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір щодо транспортного засобу, який придбаний в період шлюбу та перебував у їх спільній власності. ОСОБА_1 заявлено вимогу, щодо відшкодування ОСОБА_2 на його користь грошової компенсації вартості частини транспортного засобу в розмірі 116 363,40 грн., тобто предметом позову, з яким звернувся заявник, є матеріально-правова вимога про поділ майна, що кореспондує зі способами захисту порушеного права. Предмет позову має правовий характер і випливає з певних матеріально-правових відносин.

Враховуючи пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом спору, наявність вказаних обставин, з заяви не вбачається посилання на відповідні докази чи обґрунтування яким чином невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Як вбачається, заява про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях позивача, а саме, що невжиття відповідних заходів в подальшому може ускладнити або унеможливити в майбутньому виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Таким чином, судом не встановлено, а стороною позивача не доведено існування обставин, які можуть призвести до ускладнення або неможливості у майбутньому виконати рішення суду та не доведено, що застосування забезпечення позову буде ефективним захистом поновлення порушених чи оспорювальних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про необґрунтованість та недоведеність необхідності вжиття заходу забезпечення позову у спосіб який просить позивач.

Керуючись ст. ст.149,150, 153, 156 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви заяву представника позивача за зустрічним позовом адвоката Кудук В.В. про забезпечення позову у справі за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

СУДДЯ: