ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 березня 2024 року

м. Харків

справа № 953/4751/23

провадження № 22-ц/818/541/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Тітченко О.В.

сторони у справі:

Позивач - ОСОБА_1

Відповідач - Харківського квартирно-експлуатаційного управління

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу Харківського квартирно-експлуатаційного управління на рішення Київського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2023 року ухвалене у складі судді Юрлагіної Т.В.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправними, скасування наказів начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків від 04.04.2023 № 54 та від 17.04.2023 № 62 та зобов`язання відповідача поновити ОСОБА_1 попередні умови праці, а саме 13 тарифний розряд 1 групи оплати праці, стягнути з відповідача на його користь недоотриману заробітну плату за період з 05.04.2023 і до дня відновлення попередніх умов праці.

В обґрунтування позову зазначено, що наказом начальника КЕВ м. Харків від 04.04.2023 №54 з 01 квітня 2023 року йому незаконно встановлено посадовий оклад у розмірі 5699,00 грн на місяць, що відповідає 11 тарифному розряду 4 групи оплати праці працівнику Збройних Сил України начальнику пересувної електровимірювальної лабораторії, на підставі штатного розпису КЕВ м.Харків №370/2/шр-з/561 від 25.03.2023. В наступному наказом начальника КЕВ м. Харків від 17.04.2023 №62 були внесені зміни до наказу начальника КЕВ м. Харків від 04.04.2023р. №54 дата 01 квітня 2023 року замінена на 05 квітня 2023 року. Попередження про зміну умов праці на підставі ст.32 КЗпП України було датоване та вручено йому лише 05.04.2023 тобто з порушенням вимог закону. Позивач вважає, що відповідач запровадив зміни умов його праці заднім числом та з грубим порушенням його трудових прав. Тому оскаржувані накази підлягають скасуванню та з відповідача належить стягнути не отриману заробітну плату за період з 05.04.2023 і до дня відновлення попередніх умов праці.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2023 року позовні вимоги задоволені частково.

Скасовано накази начальника Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків від 04.04.2023 № 54 та від 17.04.2023 № 62 та зобов`язано відповідача поновити ОСОБА_1 попередні умови праці, а саме 13 тарифний розряд 1 групи оплати праці.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Харківського квартирно-експлуатаційного управління на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 1073,60 грн.

Рішення мотивовано тим, що відповідачем не було доведено дійсної наявності змін в організації виробництва і праці, що могли б стати беззаперечною підставою для запровадження змін в істотних умовах праці позивача у вигляді зміни тарифного розряду та оплати його роботи. У задоволені вимоги про стягнення недоотриманої заробітної плати за період з 01.04.2023 року відмовлено, оскільки позивачем не було подано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження фактичного розміру заробітної плати та її складових, а також табелів обліку робочого часу за зазначений у позові період.

Не погодившись з рішенням суду Харківське квартирно-експлуатаційне управління подало апеляційну скаргу в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи просило рішення скасувати, та ухвалити нове яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не повно встановив обставини у справі та ухвалив рішення що не відповідає дійсним обставинам у справі та вимогам закону. Зміна умов праці була зумовлена проведеним аудитом, яким встановлено порушення та надані рекомендації привести у відповідність штатний розпис. Відповідно до рекомендацій аудиторського звіту штатний розпис Харківського КЕУ на 2023 рік був законно та обґрунтовано приведений у відповідність та посада начальника лабораторії 1 гр. з 13 тарифним розрядом була скорочена, а з 01.04.2023 була створена нова посада начальник лабораторії 4 гр., з 11 тарифним розрядом, що є змінами у структурі Харківського КЕУ, скорочення однієї посади та затвердження нової посади є зміною організації виробництва, що призвело до зміни істотних умов праці робітника Харківського КЕУ ОСОБА_1 . Харківське КЕУ діяло на підставі і в межах своїх повноважень. Про зміну істотних умов праці- систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших позивач бути повідомлений до запровадження таких умов тобто в порядку визначеному частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України. Про те, що йому було відомо про зміну істотних умов праці завчасно до їх впровадження свідчить його звернення від 24.03.2023 до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України В листі від 11.04.2023 Департамент надає позивачу роз`яснення стосовно встановленого тарифного розряду. ОСОБА_1 поставив свій підпис в наказі 05.04.2023, через те, що в телефонній розмові відмовився вчасно з`явитися до відділу кадрів Харківського КЕУ задля ознайомлення з наказом про зміну умов оплати праці.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Посилається на те, що судом повно та всебічно досліджені обставини у справі та ухвалене законне та обґрунтоване рішення. Доводи апеляційної скарги викладених у рішенні висновків не спростовують. В першій частині апеляційної скарги відповідач фактично визнає, що зміна істотних умов праці позивача була проведена без змін в організації виробництва та праці. А як реакція на рекомендації Аудиторського звіту. Тим самим відповідач визнає порушення ним вимог ч.3 ст.32 КЗпП України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ХКЕУ, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що позивачу ОСОБА_1 наказом № 54 від 04.04.2023 року з 01 квітня 2023 року встановлено посадовий оклад у розмірі 5699,00 грн. на місяць, що відповідає 11 тарифному розряду 4 групи оплати праці працівнику Збройних Сил України начальнику пересувної електровимірювальної лабораторії, на підставі штатного розпису КЕВ м. Харків №370/2/шр-з/561 від 25.03.2023.

Наказом начальника КЕВ м.Харків від 17.04.2023 №62 були внесені зміни до наказу начальника КЕВ м.Харків від 04.04.2023р. №54 - замінити 01 квітня 2023 року на 05 квітня 2023 року.

Позивачу було вручено попередження про зміну умов праці на підставі ст.32 КЗпП України, яким його попереджено про зміну умов праці, а саме, штатним розписом КЕВ м.Харків №370/2/шр-з/561 від 25.03.2023. Вказане попередження датоване та вручено йому 05.04.2023р.

До вказаних змін умов праці, відповідно до штатного розпису пересувної електровимірювальної лабораторії його, як начальника лабораторії, посадовий оклад складав 6567,00 грн. на місяць, що відповідає 13 тарифному розряду 1 групи оплати праці, відповідно до наказу МОУ від 24.01.06р. №28 Додатку 2 до пункту 2 Умов оплати праці працівників загальних (наскрізних) професій і посад бюджетних військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України (у редакції наказу Міністра оборони України 18.05.2006 N 277.)

01.06.2023 була змінена назва установи, в якій працює позивач, з Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харків (КЕВ м. Харків) на Харківське квартирно-експлуатаційне управління (Харківське КЕУ) на підставі наказу начальника КЕВ м.Харків від 07.04.2023 №81.

У відповідності до штатного розпису пересувної електровимірювальної виробничої лабораторії квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків на 2023 рік начальник лабораторії 1 гр. з 13 тарифним розрядом скорочується 31.03.2023, а з 01.04.2023 утримується начальник лабораторії 4 гр. за 11 тарифним розрядом.

Позивачу встановлено 11 тарифний розряд та змінено умови оплати праці, що свідчить про зміну істотних умов праці, з 05.04.2023. Наказом начальника КЕВ м. Харків від 04.04.2023 № 54 з 01.04.2023 позивачу встановлено посадовий оклад у розмірі 5699,00 грн., що відповідає 11 тарифному розряду. З наказом позивач ознайомлений 05.04.2023.

Як слідує з оскаржуваного наказу, позивачу встановлено 11 тарифний розряд та змінено умови оплати праці, що свідчить про зміну істотних умов праці, з 05.04.2023.

У відповідності до посада начальника лабораторії 1 гр. з 13 тарифним розрядом скорочується 31.03.2023, а з 01.04.2023 утримується посада - начальник лабораторії 4 гр. за 11 тарифним розрядом ( а.с. 8) .

Згідно посянень представника Харківського КЕУ та змісту штатного розпису від 12.05.2023 №370/2/шр-з/613 нові зміни до штатного розкладу посади позивача не стосувались. А саме, аналогічно до штатного розпису № 370/2/шр-3/56 від 25.03.2023 посада начальник лабораторії 1 гр. з 13 тарифним розрядом скорочується 31.03.2023, а з 01.04.2023 утримується начальник лабораторії 4 гр. за 11 тарифним розрядом ( а.с. 8) .

Тому судова колегія не погоджується з висновком суду про не можливість врахувати зміст та надати оцінку штатному розпису КЕВ м. Харків № 370/2/шр-3/56 від 25.03.2023

За змістом аудиторського звіту від 17.02.2022 № 535/31/4 аудиторською групою Північно Східного територіального управління внутрішнього аудиту оцінено діяльність КЕВ м.Харків щодо використання фінансових та матеріальних ресурсів та встановлено безпідставні витрати заробітної палати внаслідок невірного встановлення тарифних розрядів начальнику пересувної електровимірювальної лабораторії працівнику ЗСУ ОСОБА_1 встановлений 13 тарифний розряд, в той час коли відповідно до таблиці 7 « лабораторії, нормативно дослідні бюро та станції» Показників та порядку віднесення військових частин № 28 та Схеми тарифних розрядів посад керівників ( таблиця 2) Умов оплати праці № 28 потрібно було встановити 11 тарифний розряд ( а.с. 38 42).

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений змістом статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту (ст. 141 КЗпП України).

За ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Частиною 3 статті 32 КЗпП України визначено, що у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Згідно із ч. 4 ст. 32 КЗпП України, якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється зап. 6 ст. 36цього Кодексу.

Суд при цьому зазначає, що відповідно до п. 2 "Прикінцевих положень" КЗпП України під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану".

На підставі ч. 3 ст. 1 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" від 15.03.2022 року N 2136-IX, у період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом. Так, за ч. 2 ст. 3 Закону, у період дії воєнного стану норми ч. 3 ст. 32 КЗпП та інших законів України щодо повідомлення працівника про зміну істотних умов праці не застосовуються.

Статтею 103 КЗпП України передбачено, що про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніше як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених частиною третьою статті 32 та статтею 103 Кодексу законів про працю України, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов.

Використання ч. 2 ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», в правовідносинах, що склалася між Харківським КЕУ та працівником ОСОБА_1 є обов`язковим під час винесення рішення судом першої інстанції так, як працівник Харківського КЕУ ОСОБА_1 був відповідно до закону вчасно повідомлений про зміну умов праці, про що говорять докази в матеріалах справи.

Додаток 4 до відзиву на позовну заяву є лист Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 11.04.2023. В листі надається відповідь на запит ОСОБА_1 стосовно встановленого тарифного розряду (посада начальника пересувної електровимірювальної виробничої лабораторії віднесено до IV групи). Запит ОСОБА_2 був від 24.03.2023, що говорить про те, що ОСОБА_2 був заздалегідь повідомлений про зміну умов оплати праці, до 01.04.2023, що є достатнім строком відповідно до Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (Додаток 4 до відзиву на позовну заяву). ОСОБА_1 не повідомлявся, перед винесенням нового штатного розпису від 12.05.2023, так як зміни умов оплати праці для ОСОБА_1 вже були запроваджені з 01.04.2023 і в новому штатному розписі від 12.05.2023 року для ОСОБА_1 нічого не змінювалося.

Водночас, судова колегія зазначає, що вирішуючи питання щодо застосування норми ч. 3 ст. 32 КЗпП України, Верховним судом у постанові від 16.01.2019 року у справі N 582/1001/15 викладено правовий висновок про те, що зміна істотних умов праці може бути визнана законною тільки у тому випадку, якщо буде доведено наявність змін в організації виробництва і праці. Якщо такі зміни не вводяться, власник не має права змінити істотні умови праці.

Згідно зі статтею 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен повідомлятись не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Зміна істотних умов праці не порушує угоди сторін, досягнутої при укладенні трудового договору, адже угодою сторін визначаються місце роботи і трудова функція працівника. Це найважливіші умови трудового договору. Тому змінити їх без згоди сторін не можна, і це прямо закріплено в законі.

Трудовий договір також пов`язаний з іншими істотними умовами праці. Ці умови встановлюються по-різному. Одні з них (тривалість робочого часу, відпустки, пільги, тарифні ставки) встановлюються у централізованому порядку і доводяться до відома підприємства, другі (режим роботи, системи оплати праці, норми праці) встановлюються колективним договором, а якщо колективний договір на підприємстві не укладено, то власником чи уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації, треті (кваліфікаційні розряди, конкретні розміри окладів, суміщення професій, неповний робочий час) встановлюються власником або уповноваженим ним органом за домовленістю з працівником. Змінюються ці умови також по-різному.

Проте закон не вимагає обов`язкового погодження таких змін з працівником. Необхідно лише аби власник підприємства чи уповноважений ним орган дотримувалися двох умов. По-перше, зміни істотних умов праці допускаються тільки внаслідок змін в організації виробництва і праці на конкретному підприємстві. По-друге, про наступні зміни працівник повинен бути попереджений власником підприємства чи уповноваженим ним органом не пізніше як за два місяці.

Отже, під змінами в організації виробництва і праці необхідно розуміти об`єктивно необхідні дії власника або уповноваженого ним органу, обумовлені, за загальним правилом, впровадженням нової техніки, нових технологій, вдосконаленням структури підприємства, установи, організації, режиму робочого часу, управлінської діяльності, що спрямовані на підвищення продуктивності праці, поліпшення економічних та соціальних показників, запобігання банкрутству і масовому вивільненню працівників та збереження кадрового потенціалу в період тимчасових зупинок у роботі та приватизації, створення безпечних умов праці, поліпшення її санітарно-гігієнічних умов тощо.

У разі, коли на підприємстві не відбулося змін в організації виробництва і праці, власник чи уповноважений ним орган не має права в односторонньому порядку змінити істотні умови праці працівників. Якщо ж це сталося, а працівники не погоджуються з такими змінами, власник зобов`язаний поновити працюючим попередні умови праці.

Відповідно до рекомендацій Аудиторського звіту, був законно та обґрунтовано приведений у відповідність штатний розпис Харківського КЕУ на 2023 рік посада начальника лабораторії 1 гр. з 13 тарифним розрядом була скорочена а з 01.04.2023 була створена нова посада начальник лабораторії 4 гр., з 11 тарифним розрядом, що є змінами у структурі Харківського КЕУ, скорочення однієї посади та затвердження нової посади, що є зміною організації виробництва, що призвело до зміни істотних умов праці робітника Харківського КЕУ Мартинова Г.П.

З огляду на викладене судова колегія не погоджується з висновком суду про відсутність доказів наявності змін в організації виробництва і праці в Харківському КЕУ та як наслідок незаконність оскаржуваних наказів.

В такому випадку відсутні підстави і для задоволення похідних позовних вимог про стягнення недоплаченої заробітної плати.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти перший, четвертий частини першої статті 376 ЦПК України).

Судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, тому судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено, питання щодо перерозподілу судових витрат підлягає розподілу відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому Харківському квартирно - експлуатаційному управлінню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1610 грн 40 коп належить компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.376, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківського квартирно-експлуатаційного управління - задовольнити.

Ухвалити нове судове рішення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2023 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Компенсувати за рахунок держави Харківському квартирно - експлуатаційному управлінню () судовий збір за подання апеляційної скарги 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 20 березня 2024 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук