Справа № 128/4045/23
РІШЕННЯ

Іменем України

11 грудня 2024 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі Кривоносі Д.О.,

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області «про визнання права в порядку спадкування за законом на завершення приватизації», -

ВСТАНОВИВ:

02.10.2023 адвокат Галіцина В.В. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з вищевказаною позовною заявою, яку обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Вінниці, який на момент смерті був зареєстрований в с. Комарів Вінницького району Вінницької області та після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі з: права на приватизацію на земельну ділянку площею 0,2000 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:009:0362, що належала померлому згідно рішення № 14.183 від 30 січня 1998 року 13 сесії 22 скликання Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області.

Зазначає, що позивач не має можливості оформити свої спадкові права після смерті ОСОБА_2 в нотаріальній конторі, оскільки спадкодавець ОСОБА_2 за життя не встиг до кінця приватизувати та зареєструвати своє право власності на дану земельну ділянку. Також, представник вказує, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 , яка спадщину після смерті чоловіка прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інші спадкоємці за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 , які прийняли спадщину - відсутні, оскільки їхні діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали заяви про відмову від прийняття спадщини.

Зазначає, що той факт, що спадкодавець ОСОБА_2 на законних підставах набув право на приватизацію земельної ділянки площею 0,2000 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:009:0362, підтверджується наступними доказами: архівним витягом Вінницької РДА архівного відділу, від 18.03.2021 року за № 01-23/116, з Протоколу 30 січня 1998 року 13 сесії 22 скликання Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області; викопіюванням Стрижавської селищної ради зі земель землекористування щодо земельної ділянки площею 0,20 га для ведення особистого селянського господарства, що була надана гр. ОСОБА_2 у власність р. № 14.183; 13 сес. 22 скл. Від 30.01.1998 року в с. Лаврівка; випискою з земельно-кадастрової книги про розмір земельної ділянки площею 0,20 га, яка рахується за ОСОБА_2 (оригінали в Стрижавській селищній раді); відповіддю Стрижавської селищної ради за № 1838/026 від 12 липня 2023 року (надаю в оригіналі); довідкою Стрижавської селищної ради за № 17 від 22 лютого 2021 року; технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 ; Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-023 від 15.06.2023 року, на земельну ділянку площею 0,2000 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; кадастровий номер: :01:009:0362; місце розташування: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що спадкодавець ОСОБА_2 при житті розпочав процес приватизації земельної ділянки площею 0,2000 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка була виділена йому у власність до 2001 року на підставі рішення № 14.183 від 30 січня 1998 року 13 сесії 22 скликання Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, але не встиг завершити цей процес в зв`язку зі смертю.

Тому просить суд визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на завершення приватизації: земельної ділянки площею 0,2000 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:009:0362.

20.11.2024 у судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Галіцина В.В. не з`явилися, попередньо через канцелярію суду представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Стрижавської селищної ради до судового засідання також не з`явився; при цьому на електронну адресу суду представник Форостяна О.М. скерувала клопотання, в якому просила розгляд справи проводити за відсутності представника селищної ради, при вирішенні вищевказаної справи покладається на розсуд суду.

Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності не з`явившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів у справі.

Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши докази в справі в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 53 роки помер ОСОБА_2 в м. Вінниця, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 23.11.2020 Вінницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №151 (а.с.6).

ОСОБА_2 на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить лист старости Комарівського старостинського округу Вороновицької селищної ради №1-5 від 10.02.2021 (а.с.20).

Згідно копії архівного витягу №01-23/116 від 18.03.2021, рішенням №14.183 13 сесії 22 скликання Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, громадянину ОСОБА_2 виділено земельну ділянку в розмірі 0,20 га для ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_1 (а.с.9), що також підтверджується відповіддю на адвокатський запит старости сіл Лаврівка, Медвідка, Дорожне Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №17 від 22.02.2021 (а.с.10) та копією технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення особистого селянського господарства, виготовленої ФОП ОСОБА_5 на замовлення ОСОБА_1 (а.с.11-18).

З копії відповіді селищного голови Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області №1838/026 від 12.07.2023, судом убачається, що рішення 13 сесії Лаврівської сільської ради 22 скликання від 30 січня 1998 року №14.183 про яке зазначено у адвокатському запиті - це рішення індивідуальної дії, яке стосувалось громадянина ОСОБА_2 , яким питання завершення приватизації не доведено до кінця. З огляду на викладене - в судовому порядку належить вирішувати питання завершення приватизації земельної ділянки орієнтовною площею 0,2000 га, кадастровий номер :01:009:0362 спадкоємцями громадянина ОСОБА_2 (а.с.19).

Крім цього, ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 06.10.2023 витребувано з Вінницької районної державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи №87/2021, заведену щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 (а.с.30).

На виконання вимог вищезазначеної ухвали, 13.10.2023 з Вінницької районної державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №87/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , з якої убачається, що з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори дійсно звернулася дружина померлого, позивач по справі ОСОБА_1 (а.с.34); при цьому діти померлого: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , подала заяви про відмову від належної їм частки спадкового майна за законом, що залишилась після смерті батька ОСОБА_2 (зворотній бік а.с.36,37).

Той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 22.12.1984, актовий запис №48 (а.с.7).

Постановою державного нотаріуса Вінницької районної державної нотаріальної контори Каблучко Ю.В. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0.2000 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :01:009:0362. місце розташування: АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю документу, який посвідчує право власності спадкодавця на земельну ділянку та державної реєстрації права власності згідно законодавства (а.с.25).

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Частиною 1 статті 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з частиною другою статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Відповідно до частини першої статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав власності громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини третьої статті 152 ЗК України.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року у справі №723/1061/17 провадження №61-26091св18, зазначено, що «ЗК України у редакції, чинній до 01 січня 2013 року, встановлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №14-652цс18».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 червня 2020 року у справі №623/633/17 (провадження №61-41370св18), зроблено висновок, що «особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі №128/1911/15-ц (провадження №61-14127св18), зроблено висновок, що «у разі, коли громадянин, який висловив волю на приватизацію земельної ділянки, помер до прийняття компетентним органом рішення про приватизацію, до його спадкоємців у порядку спадкування переходить право вимагати завершення такої приватизації».

Право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочала за життя у встановленому порядку та не завершила у зв`язку зі смертю, входить до складу спадщини.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові №752/1229/21 від 23.11.2022.

Отже, з наведеного слідує висновок, що у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям, належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації.

Так, з матеріалів справи судом установлено, що спадкодавцю ОСОБА_2 рішенням №14.183 від 30 січня 1998 року 13 сесії 22 скликання Лаврівської сільської ради була виділена земельна ділянка площею 0,20 га в с. Лаврівка, Вінницького району Вінницької області, для ведення особистого селянського господарства, однак спадкодавець за життя не встиг до кінця приватизувати та зареєструвати своє право власності на дану земельну ділянку, у зв`язку зі смертю, а тому право на завершення приватизації мають його спадкоємці.

Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він не суперечить законним інтересам сторін, відповідає чинному законодавству України, а також не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб.

При чому, суд не вирішує питання щодо стягнення судових витрат із відповідача на користь позивача, оскільки представник позивача у позовній заяві зазначила, що понесені судові витрати позивач залишає за собою.

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області «про визнання права в порядку спадкування за законом на завершення приватизації», - задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,2000 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:009:0362.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олена САЄНКО