МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" травня 2024 р. Справа № 370/1386/22

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Косенко А.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2 ) про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позивач у своїй позовній заяві вказала, що вона являється законним власником 1/2 частини садового будинку АДРЕСА_1 , а також 1/2 частини земельної ділянки площею 0.06 га, кадастровий номер :02:008:0091, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначає, що вказане майно було набуте нею у шлюбі разом з її покійним чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зареєстровані на чоловіка.

Вказує на те, що шлюб між ними було вперше укладено 21.07.1974 року. Після того був період, коли вона з чоловіком певний час були розлучені, проте 13.05.1994 року було вдруге укладено шлюб.

Наголошує на тому, що право власності на садовий будинок було зареєстроване в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 22.12.2004 року, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 22.12.2004 року.

Земельна ділянка була отримана у власність на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серія ІІІ-КВ 043625, виданого на підставі рішення 5 сесії 22 скликання Новосілківської селищної Ради від 07.06.1996 року.

У 1998 році чоловік позивачки захворів на онко захворювання та у квітні 2004 року помер.

Позивачка вказує на те, що вона дізналася, що 08.04.2004 року її чоловіком було складено заповіт, яким він заповів вказане вище нерухоме майно їх спільному сину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

26.02.2021 року ОСОБА_4 здійснив два договори дарування: перший - договір дарування садового будинку та другий - договір дарування земельної ділянки. Згідно з цими договорами ОСОБА_4 подарував вказане вище майно ОСОБА_2 (Відповідач), ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачка зауважує на тому, що весь цей час вона, (вважаючи себе власником частини майна, як особа яка долучилася до його будівництва) доглядала за дачею, підтримувала її в належному стані. Натомість Відповідачка, спільно зі своїм співмешканцем, після закінчення переоформлення садового будинку та земельної ділянки, вирішили влаштувати ремонт, включно з переплануванням не тільки будинку, а й ландшафту земельної ділянки. З цією метою Відповідач наполягає на тому, щоб Позивачка залишила дачу, нагадуючи про це доволі часто, кожного дня, і в дуже грубій формі. Також, наголошує на тому, що це останнє літо перебування на цій дачі.

Враховуючи викладене, заявник просить суд витребувати на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з незаконного володіння ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 1/2 садового будинку № 69, площею 106 кв.м. разом з усіма господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Київська обл., Макарівський р-н, с. Новосілки, садове товариство «Вербиченька»; Витребувати на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з незаконного володіння ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , земельну ділянки площею 0.06 га, кадастровий номер :02:008:0091, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 27.12.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Копію ухвали суду від 27.12.2022 року та позовну заяву з додатками відповідач отримав 24.01.2023 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №913.

29.01.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від представника відповідача, адвоката Жили А.А. в якому останній просить суд розглядати дану справу за правилами загального позовного провадження. Крім того, просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Крім того, просить вирішити питання про відшкодування витрат на правову допомогу Відповідача та стягнення таких витрат з Позивача.

Свою позицію аргументував тим, що Позивач не набував у власність навіть із застосуванням положень сімейного кодексу садовий будинок право на який він заявляє, а Відповідач не є особою, що набула спірне майно незаконно.

Вказує на те, що Позивачу було добре відомо про прийняття спадщини її сином у вигляді спірних садового будинку та земельної ділянки та подальшого їх оформлення, однак Позивач в період з 31.12.2004 року по дату пред`явлення позовної заяви з позовом про скасування свідоцтв про право на спадщину виданих на ім`я ОСОБА_4 ні з позовом про визнання заповіту недійсним не зверталась.

Наявність встановлених законом строків позовної давності забезпечує юридичну визначеність у розгляді спірних правовідносин сторін та прийнятті законних судових рішень.

Водночас, акцентовано увагу на тому, що судом застосовується позовна давність лише після встановлення факту порушення права позивача, і у разі, якщо наявні підстави для задоволення позову, наступним є встановлення факту дотримання позивачем при поданні позову строків позовної давності.

Тобто, якщо не встановлено факту порушення права, суд має підстави для відмовив позові. У разі встановлення судом дійсного факту порушення права за наявності спливу строку позовної давності та за умови заявлення про це іншою стороною, суд відмовляє у позові на підставі спливу позовної давності, якає є самостійною для прийняття відповідного рішення.

Крім іншого, вказує на те, що навіть у разі застосування до даних правовідносин процесу віндикації (витребування майна) Позивач пропустив строк позовної давності, оскільки майно на яке він заявляє право власності вибуло з його володіння і юридично і фактично після вступлення в спадщину та її належного оформлення ОСОБА_4

24.02.2023 до суду надійшла відповідь на відзив у якому представник позивача, адвокат Бородін А.В. вказав на те, що позовні вимоги є законними та повністю обґрунтованими, а позивачка є власником 1/2 садового будинку та 1/2 земельної ділянки на якій він знаходиться. Вказує на те, що вчинивши заповіт щодо всього садового будинку та земельної ділянки чоловік позивачки вийшов за межі своїх повноважень власника, що в кінцевому результаті призвело до втрати позивачем володіння над належним їй майном.

28.02.2023 року до суду надійшло заперечення на відзив від представника відповідача, адвоката Жили А.А. в якому останній крім іншого, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог адже позивач на протязі 18 років не вчиняла жодних дій направлених на оформлення документів про підтвердження її права власності на будинок та земельну ділянку.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд відмовляє в клопотанні про розглядати даної справи за правилами загального позовного провадження.

Суд встановив, що згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 від 21.07.1974 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб 21.07.1974 року, актовий запис № 228. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « ОСОБА_6 », дружини « ОСОБА_6 » (а.с.14).

Згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2 від 13.05.1994 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрували шлюб 13.05.1994 року, актовий запис № 493. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка « ОСОБА_6 », дружини « ОСОБА_6 » (а.с.15).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , запис № 6921 (а.с.16).

Відповідно до свідоцтва про нерухоме майно серії НОМЕР_4 від 22.12.2004 року, вбачається, що ОСОБА_4 власник 1/1 садового будинку, А, 106,0 кв.м.; уборна, Б; сарай, В; огорожа, 1-6; альтанка, Г; теплиця, Д; душ, Е; скважина, 1, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.22).

Відповідно до заповіту, що зареєстрований в реєстрі за № 2642 від 08.04.2004 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповів ОСОБА_4 , 1975 р.н. належну йому на підставі Державного акту про право приватної власності на землю Серія III-КВ 043625, виданого на підставі рішення 5 сесії 22 скликання Новосілківської сільської Ради від 07.06.1996 року земельну ділянку площею 0,0600 гектарів, яка розташована на території Новосілківської сільської Ради, у садівницькому товаристві «Вербиченька» та садовий будинок, на якій він розташований (а.с.17).

Суд встановив, що заповіт є чинним та ніким не оскаржений.

Крім того, вбачається, що заповіт на підставі якого, право власності на спірні земельну ділянку та будинок було зареєстровано за ОСОБА_4 був складений за згодою Позивача та з її відома, оскільки між Позивачем та ОСОБА_4 та Відповідачем було досягнуто домовленості про відчуження на користь Позивача, Відповідачем та її братом (сином Позивача) своїх часток у квартирі на котрі вони мали право на спадщину за законом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Факт відчуження Відповідачем та ОСОБА_4 (відмови на користь Позивача) від своїх часток у вищевказаній квартирі на користь Позивача підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.10.2004 року запис в реєстрі №6-4499, спадкова справа №1297/04, бланк серії ВВМ №906099.

Також Відповідач та ОСОБА_4 відмовились від своїх часток на користь Позивача у спадковому майні котре складається з грошового внеску з відповідними відсотками та компенсаціями, що зберігалися в філії Жовтневого відділення Ощадбанку №5394/026 м. Києва на рахунку № НОМЕР_5 , з Облігацій державного цільового безвідсоткового займа НОМЕР_6 , 1990 року на суму одна тисяча рублів для придбання телевізора кольорового зображення, виданої Жовтневим відділенням Ощадбанку №5394. Також підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 21.10.2004 року, запис в реєстрі №6-4501, спадкова справа 1297/04, бланк серії ВВМ №906100.

Дані обставини підтверджують факт обізнаності Позивача з тим, що покійний ОСОБА_3 склав заповіт на їх спільного сина який прийняв спадщину та в подальшому, через 18 років з моменту прийняття спадщини після смерті свого батька, розпорядився своїм майном на власний розсуд й відповідно до договорів дарування подарував садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,0600 гектарів, яка розташована на території Новосілківської сільської Ради, у садівницькому товаристві «Вербиченька», кадастровий номер :02:008:0091, обдарованій - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12,13).

На переконання суду Відповідач, набула у свою власність на законних підставах земельну ділянку кадастровий номер :02:008:0091 площею 0,060 га та оспорюваний садовий будинок адже жодне із свідоцтв про право на спадщину не оскаржувалось Позивачем, ні до укладення вищевказаних договорів дарування земельної ділянки та садового будинку ні після. Також Позивач не оскаржувала Заповіт на підставі якого її син ОСОБА_4 прийняв у спадщину будинок та земельну ділянку.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.

Згідно з ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців.

Згідно статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд погоджується з твердженням сторони відповідача про відсутність та недоведеність правових підстав для позбавлення їх права власності на нерухоме майно. Отже підстави для витребування майна з чужого володіння відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Позивач не намагалась набути та не набула у власність садовий будинок, земельну ділянку під ним, право на який вона заявляє, а Відповідач не є особою, що набула спірне майно незаконно. Також, не доведено, що відповідне майно вибуло з власності позивача поза його волею та без відповідних правових підстав. Тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України: судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником відповідача було зазначено, що станом на день подання відзиву у справі його витрати на професійну правничу допомогу складають 11500 грн. 00 коп. Відповідно до додаткової угоди до Договору про надання правничої допомоги вартість послуг адвоката встановлюється в розмірі 1250 грн. 00 коп. за одну годину роботи адвоката. Перелік правових послуг наданих в даній справі та їх вартість: Консультація адвоката - 1 год. = 1250 грн. 00 коп.; Аналіз документів - 1 год. = 1250 грн. 00 коп.; Підготовка та подання відзиву на позовну заяву - 7 год. х 1250 грн. = 8750 грн. 00 коп.; Подання відзиву у справі до суду - 0,2 год. х 1250 грн. = 250 грн. 00 коп.

Вказаний розмір послуг адвоката суд вважає обґрунтованим і таким, що відповідає складності справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання цих робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для відповідача.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Тому, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати які поніс відповідач на правову допомогу в розмірі 11 500 (одинадцять тисяч п`ятсот гривень) 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 14 Конституції України, ст. 152 ЗК України, ст. 15, 16, 215, 316, 317, 319, 328 ЦК України, ст. 55 Закону України «Про землеустрій», ст. 12, 13, 76, 89, 130, 133, 141, 263-266 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 понесені нею судові витрати на правову допомогу в розмірі 11 500 (одинадцять тисяч п`ятсот гривень) 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 24.05.2024 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 , адреса проживання: АДРЕСА_4 ;

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 , адреса проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя А.В. Косенко