Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Анциборенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Кусік В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Житомирі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання цивільну справу за позовом КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

30.10.2023 КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради звернулося до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості і просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради заборгованість за послуги із централізованого опалення, постачання теплової енергії у розмірі 33319 грн 47 коп та судові витрати у розмірі 2684 грн 00 коп.

В обґрунтування позовної вимоги позивач зазначає, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є відповідач, забезпечується послугами централізованого опалення, постачання теплової енергії, які надає КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради. З 01.10.2009 року по 01.10.2023 року відповідач не сплачував у повному обсязі за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 33319, 47 грн.

Враховуючи вищевикладене представник позивача просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 10.11.2023 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків (а.с.21).

17.11.2023 на виконання вимог ухвали Корольовського районного суду м.Житомира від 10.11.2023 представником позивача подано заяву про усунення недоліків (а.с.24).

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 13.12.2023 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання (а.с.27).

25.01.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву (а.с.36-39).

Зазначає, що відповідач визнає позов частково, а саме за період з 30.10.2020 по 30.10.2023, тобто за останні 3 роки, однак, не визнає ту обставину, що позивач не міг раніше отримати інформацію про власника квартири АДРЕСА_2 , тобто з позовної заяви та інформації по особовому рахунку № НОМЕР_1 по квартирі АДРЕСА_2 , яку позивач приклав до позовної заяви, вбачається, що про заборгованість надавачу послуг було відомо з 2009 року. Заборгованість згідно розрахунків позовної заяви існує за період з 2009 - 2023, отже з 2016 року позивач мав можливість в загальнодоступному порядку звернутися за отриманням Інформаційної довідки з реєстру речових прав, отримати інформацію про власника майна та звернутися до відповідача з позовом про стягнення заборгованості. Однак, інформаційну довідку позивач отримав лише 10.08.2022 року, тобто за спливом 6 років після отримання законодавчо встановленої можливості таких дій.

Щодо пропуску позивачем шестимісячного преклюзивного строку у порядку ст.1281 ЦК України зазначає, що з прикладеної до позовної заяви Інформації з ДРРПНМ вбачається, що позивачу з 10.08.2022 року стало відомо, що власником квартири, щодо якої стягується заборгованість за надання послуг позивачем, є відповідач. Ця ж інформація була додатково підтверджена листом "Вертикаль" від 07.03.23 року, однак, первинно позивач отримав Інформацію з державного реєстру саме 10.08.22 року. З цієї ж інформації позивачу стало відомо, що відповідач успадкував зазначене нерухоме майно та разом з ним і борги спадкодавця по оплаті послуг за надання теплопостачання, тому позивач впродовж шести місяців мав можливість звернутися до відповідача у порядку, передбаченому ст.1282 ЦК України, з вимогою про задоволення його вимог шляхом одноразового платежу в частині успадкованих боргів. З матеріалів справи вбачається, що з такою вимогою у формі претензії позивач звернувся до відповідача 16.03.23 року, тобто з пропуском визначеного Законом преклюзивного строку, тому позивач відповідно до ч.4 ст. 1281 ЦК України як кредитор, який упродовж визначеного строку не пред`явив вимоги до спадкокоємця, який прийняв спадщину у строки встановлені ч.ч.2 і 3 ст.1281 ЦК України, втратив право вимоги до спадкоємця - відповідача ОСОБА_1 .

Щодо пропуску строку позовної давності зазначає, що згідно документів, прикладених до позовної заяви, позивачу було відомо, що заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 по квартирі АДРЕСА_2 утворилась у період з 2009 - 2023 роки, тобто початком перебігу позовної давності відповідно до ст.2061 ЦК України є 01.10.2009 року.

До вимог про стягнення заборгованості по житлово-комунальним послугам посовується загальна позовна давність три роки, однак, позивач звернувся з позовною заявою до суду лише 30.10.2023 року, тобто за спливом 14 років з часу утворення заборгованості. Майно щодо надання послуг, по якому стягується заборгованість, належить відповідачу з часу відкриття спадщини - часу смерті спадкодавця, а саме з 17.01.2010 року, тому позивач звернувся за захистом своїх прав зі спливом загального трирічного строку позовної давності.

01.02.2024 представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву (а.с.46-47).

Зазначає, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 забезпечується послугами централізованого опалення, постачання теплової енергії, які надає КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради, споживачем є ОСОБА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №5965116 від 10.08.2022 квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом №8777 від 22.08.2018.

Відповідач надав копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом №8777 від 22.08.2018, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Сєтаком В.Я., з якого вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була попереднім власником квартири АДРЕСА_2 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, а її онук ОСОБА_1 є спадкоємцем зазначеного у заповіті майна, тому ОСОБА_1 , успадкувавши квартиру одразу після смерті своєї бабусі не зареєстрував свої права власності в Державному реєстрі вчасно, однак, прийняв спадщину одразу після смерті, тому набув права власності на квартиру, починаючи з 17.01.2010.

Зазначає, що ОСОБА_1 як власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, а власником він став з 17.01.2010 року.

Щодо застосування строку позовної давності зазначає, що з даними твердженнями відповідача КП "Житомиртеплокомуненерг" Житомирської міської не погоджується, оскільки відповідач вчинив дії, що відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України та висновку Верховного Суду постанова від 07 червня 2018 року справа №668/8830/15-ц свідчать про визнання боргу.

Отже борг за послуги із централізованого опалення та постачання теплової енергії за період 01 жовтня 2009 року по 01 жовтня 2023 року на загальну суму 33 319 грн 47 коп підлягає до стягнення.

У судове засідання представник позивача не з`явилася, згідно поданої через канцелярію суду заяви просить розглядати справу у її відсутність, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с.52).

У судове засідання відповідач та представник відповідача не з`явилися, згідно поданої заяви представник відповідача просить розглянути справу у їх відсутності та врахувати відзив (а.с.51).

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.08.2018 року спадкоємцем зазначеного у заповіті майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її онук ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з квартири АДРЕСА_2 (а.с.41), що підтверджується також витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі (а.с.42)

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.10) відповідач ОСОБА_1 є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується також довідкою ПСП "Вертикаль" № 15 від 07.03.2023 (а.с.11), витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.43).

У підтвердження своїх вимог позивачем надано розрахунок заборгованості, згідно якого з жовтня 2009 позивачем нараховується відповідачу плата за послуги з централізованого опалення та заборгованість станом на 01.10.2023 року складає 33319, 47 грн (а.с.5-9).

З копії претензії №1237/6 від 16.03.2023 вбачається, що станом на 13.03.2023 на особовому рахунку кв. АДРЕСА_2 рахується заборгованість з оплати послуг постачання теплової енергії (а.с.12).

Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу оплати послуг з централізованого опалення регулюються Законами України "Про житлово-комунальні послуги", "Про теплопостачання", Правилами надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року.

Відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з центрального опалення відносяться до комунальних послуг.

Згідно Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що теплопостачання (постачання теплової енергії) - це сфера діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам; споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергії на підставі договору; теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ст.19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язання, що виникло між сторонами, є грошовим, тому діючи в правовідносинах належним чином відповідач мав оплачувати одержані ним послуги згідно затверджених тарифів, однак, не вносив платежі за надані послуги у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 33319 грн 47 коп.

Щодо заяви відповідача про застосування позовної давності слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.267 ЦПК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач звернувся до суду з заявою про застосування позовної давності при вирішенні спору.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду з позовом до відповідача 30.10.2023 року. При цьому позивач просить стягнути заборгованість за надані позивачем послуги за період з 01.10.2009 року по 01.10.2023 року і протягом вказаного періоду відповідач періодично здійснював платежі за отримані послуги.

Згідно ч.1, ч.3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Здійснюючи платежі відповідач фактично оплачував частину заборгованості, що свідчить про визнання ним такої заборгованості.

Такими діями відповідача перебіг позовної давності переривався, після чого починався заново, тобто позивач звернувся до суду з даним позовом в межах строку позовної давності та підстави вважати пропущеним строк позовної давності відсутні.

Враховуючи, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт наявності заборгованості відповідача, на підтвердження розміру заборгованості надано відповідні розрахунки, тому суд стягує з відповідача заборгованість за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії у розмірі 33319 грн 47 коп.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 2684 грн 00 коп.

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради заборгованість за послуги із централізованого опалення, постачання теплової енергії у розмірі 33319 (тридцять три тисячі триста дев`ятнадцять) грн 47 коп та судові витрати у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради,

м.Житомир, вул. Київська, буд.48

Відповідач:

ОСОБА_1 ,

АДРЕСА_1

Суддя: Н.М. Анциборенко