Справа № 565/2634/24
Провадження № 2-н/565/373/24
У Х В А Л А

09 грудня 2024 року м.Вараш

Суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області Бренчук Г.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія ПоліссяБудМонтаж» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за оплату житлово-комунальних послуг на підставі п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України,

в с т а н о в и в:

ТОВ «Будівельна компанія ПоліссяБудМонтаж» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 8 433,63 грн заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.163 ЦПК України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається із заяви ТОВ «Будівельна компанія ПоліссяБудМонтаж» представник останнього просить стягнути з ОСОБА_1 борг за оплату житлово-комунальних послуг, які надавались за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 листопада 2021 року по 24 жовтня 2024 року.

Із змісту ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» випливає, що зазначеним законом регулюються, зокрема відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком.

У п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

У Законі України «Про житлово-комунальні послуги» термін індивідуальний споживач вживається в такому значенні фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

У заяві зазначено, що відповідно до ордеру на жиле приміщення №16841 ОСОБА_1 надано квартиру АДРЕСА_2 . До заяви долучена копія ордеру на жиле приміщення №16841 від 22 грудня 2003 року на ім`я ОСОБА_1 .

Ордер на вселення у жиле приміщення не є правовстановлюючим документом на надане для вселення житло; лише отримання особою такого документа не призводить до виникнення у неї права на користування тим приміщенням, що у ньому зазначено.

Відповідно до відповіді з Єдиного демографічного реєстру №946517 від 05 грудня 2024 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 11 березня 2011 року.

У довідці про нарахування та сплату послуги з управління багатоквартирним будинком співвласником (квартиронаймачем) квартири за адресою: АДРЕСА_1 , зазначено ОСОБА_2 .

Заявником не подано доказів на підтвердження права власності ОСОБА_1 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за якою надавались житлово-комунальні послуги, а також доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 була користувачем зазначеної квартири та отримувачем житлово-комунальних послуг за період з 01 листопада 2021 року по 24 жовтня 2024 року за вказаною адресою.

Згідно з п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 163, 165, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія ПоліссяБудМонтаж» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за оплату житлово-комунальних послуг.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.352-355 ЦПК України.

Суддя Г.В.Бренчук