ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/6376/23 Номер провадження 22-ц/814/1809/24Головуючий у 1-й інстанції Миронець О.К. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши в м.Полтаві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою адвоката Цокало Тетяни Михайлівни в інтересах ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м.Полтави від 12 січня 2024 року, прийнятого під головуванням судді Миронець О.К. в м.Полтаві, зі складанням повного тексту 15.01.2024 року,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2023 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до районного суду з даним позовом.

Просили стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 850542912, укладеним між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», у розмірі 93381,40 грн., яка складається з наступного: 22000 грн. сума заборгованості за основним боргом, 71381,40 грн. сума заборгованості за відсотками; а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 12 січня 2024 року Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 850542912 від 29.09.2021 року, яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 22000, заборгованості за процентами у розмірі 13068 грн., а також судовий збір у розмірі 1342 грн., а всього 36410 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано доведеністю позовних вимог з виключенням стягнення відсотків за користування кредитом після закінчення строку його дії.

Рішення оскаржила адвокат Цокало Т.М. в інтересах ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в повному обсязі.

Вважає, що суд першої інстанції не з`ясував належним чином обсяг і зміст прав, які перейшли до позивача, як нового кредитора, від ТОВ «Таліон Плюс» та до останнього від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та чи існували ці права на момент їх переходу.

Зазначає, що через відсутність достовірних та належних доказів перевірити заборгованість за кредитним договором не можливо, обов`язок подання таких доказів процесуальний закон прямо покладає на позивача, що ним зроблено не було.

Вказує, що позивач не довів існування заборгованості за самим кредитом та що в нього існує право грошової вимоги до відповідача.

У відзиві ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» посилаючись на правильність вирішення справи судом першої інстанції, просить в задоволенні апеляційної скарги адвоката Цокало Т.М., поданої в інтересах ОСОБА_1 , відмовити, а рішення районного суду залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 29 вересня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і відповідачем було укладено кредитний договір № 850542912, відповідно до умов якого позичальник надав відповідачеві кредит у розмірі 22 000 грн. строком на 30 днів зі сплатою 0,25 % на день від суми кредиту.

Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на інтернет-сайті позивача, виконанням певних дій, що свідчать про укладення договору. Відповідно до умов договору відповідачеві було надано грошові кошти у розмірі 22 000 грн. строком на 30 днів зі сплатою 0,25% від суми кредиту за кожний день користування ним.

Пунктом 1.3 кредитного договору № 850542912 від 29.09.2021 року встановлено, що строк, на який надається позика за цим договором, становить 30 днів.

Також п. 1.14.2 кредитного договору № 850542913 від 29.09.2021 року передбачено, що у разі користування боржником кредитними коштами понад строк, визначений договором, орієнтовна загальна вартість кредиту складе 35068 грн. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом у розмірі 13068 грн. та суму кредиту у розмірі 22000 грн.

Районний суд, частково задовольняючи позовні вимоги, рішення мотивував тим, що відповідач перед позивачем свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконав, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики. Проте, зі спливом строку, на який був наданий кредит, припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитним договором, то після 29 жовтня 2021 року позивач не має законних підстав нараховувати відсотки, передбачені кредитним договором № 850542912 від 29.09.2021 року.

Однак, колегія суддів не може в повній мірі погодитись з вказаним висновком.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України).

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).

Таким чином, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 752/8842/14-ц.

Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.

Разом з тим, зазначивши про те, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є обґрунтованими та доведеними в частині стягнення основної суми боргу, суд першої інстанції не з`ясував належним чином обсяг і зміст прав, які перейшли до позивача, як нового кредитора, від ТОВ «Таліон Плюс» та в свою чергу до ТОВ «Таліон Плюс» від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», та чи існували ці права на момент їх переходу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 850542912.був укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 29 вересня 2021 року, натомість договір факторингу №28/1118-01, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», був укладений 28 листопада 2018 року, а додаткова угода №26 - 31 грудня 2020 року, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобов`язання між первісним кредитором та боржником ОСОБА_1 , а відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобов`язанням, яке він міг би передати ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу від 28 листопада 2018 року.

Оскільки ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги відносно ОСОБА_1 , як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не могло було передане цим товариством на підставі договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»

Таким чином, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є неналежним позивачем, оскільки не має права вимагати від ОСОБА_1 сплати заборгованості за кредитним договором, укладеним 29 вересня 2021 року між ним та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».

Вищенаведеним обставинам суд першої інстанції не дав належної оцінки, залишивши їх поза увагою, внаслідок чого ухвалив помилкове рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Суд, розглядаючи справу, повинен вирішити питання про правильність визначення процесуальної правосуб`єктності сторін, зокрема, що позивач дійсно є суб`єктом тих прав, законних інтересів та юридичних обов`язків, які становлять зміст спірних правовідносин і з приводу яких суд повинен ухвалити судове рішення.

Нормами ЦПК України не передбачено можливості заміни позивача чи залучення особи як співпозивача.

Відсутність порушеного, не визнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Зокрема, встановивши те, що оспорюваний правочин або інші правовідносини не порушують прав і законних інтересів позивача, суд не повинен вдаватися до перевірки ефективності обраного позивачем способу захисту та правової оцінки по суті спору, встановлення обставин наявності/відсутності ідентифікуючих ознак, оскільки вказане є самостійною, достатньою підставою для відмови в позові.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 910/15262/18, від 03 березня 2020 року у справі № 910/6091/19, від 16 жовтня 2020 року у справі № 910/12787/17.

Таким чином, оскільки рішення судом ухвалене з порушенням норм процесуального права та за невідповідності висновків суду обставинам справи, рішення суду на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову у задоволенні позову, як такого, що заявлений неналежним позивачем.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 підлягає 2013 грн. у відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Цокало Тетяни Михайлівни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м.Полтави від 12 січня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2013 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03.06.2024 року.

Головуюча суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна