Провадження №2-678-166/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 березня 2024 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Цибульського Д.В.,

при секретарі судового засідання Іськовій Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду в селищі Летичів справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житниця Поділля» в особі директора Турчинець В.І. до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,

встановив:

20.02.2024 року на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18.01.2024 року за виключною підсудністю надійшла вищевказана позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Житниця Поділля» в особі директора Турчинець В.І. від 05.07.2023 року до ОСОБА_1 про стягнення збитків, в якій представник позивача просить: стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житниця Поділля», , в рахунок відшкодування збитків, завданих вилученням за рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 01.10.2021 року у справі №678/509/20 земельної ділянки кадастровий номер :03:014:0038 грошові кошти в розмірі 69843,30 грн.; стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 05.09.2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Житниця Поділля» було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки №801. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_1 передано у власність ТОВ «Житниця Поділля» земельну ділянку площею 2 га, з кадастровим номером :03:014:0038, що знаходиться за адресою Волосовецька сільська рада Летичівського району Хмельницької області. Відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.09.2017 року на підставі вищевказаного договору, приватним нотаріусом Романюк Н.В. зареєстровано право власності за ТОВ «Житниця Поділля» на земельну ділянку з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства». ТОВ «Житниця Поділля» сплатило ОСОБА_1 визначену договором вартість земельної ділянки в розмірі 62400 грн. та 4337,97 грн. ПДФО та військового збору. Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 01.10.2021 року у справі №678/509/20 було визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 02.08.2017 року №22-15665-СГ, яким затверджено документацію із землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га, з кадастровим номером :03:014:0038 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Волосовецької сільської ради (Меджибізька селищна територіальна громада) Летичівського району Хмельницької області, та витребувано земельну ділянку у ТОВ «Житниця Поділля» на користь держави. В ході розгляду даної справи Летичівським районним судом Хмельницької області встановлено, що ОСОБА_1 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру Хмельницькій області від 25.07.2016 року №22-21833-СГ отримав у приватну власність (право зареєстровано 30.08.2016 року) земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :06:0004:0043) для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Буртинської сільської ради Полонського району Хмельницької області, яку в подальшому продав 28.09.2016 року. 23.12.2016 року до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області надійшла заява ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення із зміною цільового призначення земельної ділянки із категорії земель сільськогосподарського призначення (цільове призначення для ведення фермерського господарства 01.02 в категорію земель землі сільськогосподарського призначення ціль призначення для ведення особистого селянського господарства 01.03), що розташована за межами населених пунктів Меджибізької селищної ради (Волосовецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області орієнтовною площею 2,0000 га, з метою подальшої передачі йому безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства. Повідомив, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки ведення особистого селянського господарства не скористався. 02.02.2017 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-1992-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою надано дозвіл ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорії земель за основним цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення; місце розташування об`єкта землеустрою: із земельної ділянки (кадастровий номер :03:014:0020), яка розташована за межами населених пунктів Волосовецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області; орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га. Цільове призначення земельної ділянки до його зміни - для ведення фермерського господарства. Таким чином ОСОБА_1 при зверненні до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, надав недостовірну інформацію про те, що не використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Отже, земельна ділянка з кадастровим номером :03:014:0038, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Волосовецької сільської ради (Меджибізька селищна територіальна громада) Летичівського району Хмельницької області, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-15665-СГ від 02.08.2017 року ОСОБА_1 , вибула і земель запасу держави власності внаслідок незаконного використання ОСОБА_1 права на повторну безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання.

Зважаючи на те, що спірна земельна ділянка вибула з державної власності на підставі наказу Головного управління Дежгеокадастру у Хмельницькій області від 02.08.2017 року №22-15665-СГ визнаного недійсним у судовому порядку відповідно до рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 01.10.2021 року у справі №678/509/20 через його незаконність, Летичівський районний суд Хмельницької області дійшов висновку, що волі держави на таке вибуття не було та керуючись п.3 ч.1 ст.388 ЦК України, задовольнив позовні вимоги. В зв`язку із вилученням у ТОВ «Житниця Поділля» на підставі рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 01.10.2021 року у справі №678/509/20 земельної ділянки кадастровий номер :03:014:0038, яка була предметом договору купівлі-продажу №801 від 05.09.2017 року, ТОВ «Житниця Поділля», понесло збитки, у вигляді сплачених за придбання земельної ділянки грошових коштів, у сумі 66737,97 грн. (дана сума складається з сплаченого ПДФО та військового збору в розмірі 4337,97 грн., та суми сплаченої продавцю у розмірі 62400 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №1454 від 30.08.2017 року); сплачених коштів за нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу №801 від 05.09.2017 року в сумі 1704 грн., що підтверджується платіжним дорученням №С8-9694 від 05.09.2017 року та довідкою №172 від 31.03.2023 року; сплаченого судового збору згідно з рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 01.10.2021 року у справі № 678/509/20 в сумі 1401,33 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №С8-2237 від 07.06.2022 року. Платіжним дорученням №С8-9694 від 30.08.2017 року на суму 18744 грн. оплачено послуги нотаріуса за нотаріальне оформлення 11 договорів включно з договором купівлі-продажу №801 від 05.09.2017 року та договорів купівлі-продажу земельних ділянок з громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , що пропорційно становить 1704 грн. за один нотаріально оформлений договір. Таким чином, загальний розмір збитків, які відповідач ОСОБА_1 має відшкодувати ТОВ «Житниця Поділля» складає 69843,30 грн., та судовий збір за подання даного позову у сумі 2684 грн.

20.07.2023 року ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін.

18.01.2024 року на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, справа за виключною підсудністю надійшла для розгляду до Летичівського районного суду Хмельницької області.

21.02.2024 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області, справу прийнято до провадження з призначенням її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_12 , подав письмову заяву від 25.03.2024 року про розгляд справи за його відсутності, без фіксування судового засідання технічними засобами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в зв`язку з неодноразовою неявкою належним чином повідомленого відповідача не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення.

Справу розглянуто за наявними у справі матеріалами відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якою передбачено розгляд справи за відсутності учасника справи при умові належного його повідомлення про судове засідання проте він не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини неявки, оскільки відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи на 11.03.2024 року, та 25.03.2024 року, в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області, проте в судові засідання не прибув, причину неприбуття не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзиву на позовну заяву не надав, і відповідно до ст.280 ЦПК України, яка передбачає заочне вирішення справи в разі неявки відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, який не повідомив причини неявки, не подав відзив і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, та в порядку ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, які мають значення для її розгляду, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України гарантовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права,має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності насувається на підставах, що і заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим.правомірн якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності і встановлена судом.

Згідно ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певі грошову суму.

Ст.ст.6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).

Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиною майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Ч.ч. 3, 4 ст.334 ЦК України визначено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним; права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

У свою чергу, таким законом є Закон України «Про державну реєстрацію речових нрав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

У відповідності до ч.2 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

У п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено речові права та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації. Зокрема, державній реєстрації прав підлягає і право власності.

Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника. Відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права на відчуження.

Ч.ч.1, 2 ст.216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих. ідо пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочипу кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Згідно з ч.3 ст.216 ЦК України, правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Ч.1 ст.661 ЦК України передбачено, що у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Виходячи зі змісту норми ст.661 ЦК України, бов`язок продавця відшкодувати покупцеві збитки виникає за умови існування в сукупності наступних юридичних фактів: 1) існування підстав для вилучення речі, що є предметом договору купівлі-продажу, до моменту укладення такого договору; 2) вилучення в покупця предмета договору купівлі-продажу за рішенням суду; 3) покупець не знав і не міг знати про наявність підстав для вилучення речі, які виникли до укладення договору.

Тому підставою для відшкодування збитків за ст.661 ЦК України, є виключно об`єктивні обставини, вичерпний перелік яких наведений у ч.1 цієї статті, із сукупною наявністю яких закон пов`язує обов`язок продавця здійснити відшкодування покупцеві завданих збитків.

Враховуючи наведене, існування обставин, визначених ч.2 ст.660, ч.1 ст.661 ЦК України, є імперативною підставою для відшкодування покупцеві завданих йому внаслідок вилучення майна збитків і таке відшкодування має бути здійснене саме продавцем.

Відповідальність продавця згідно зі ст.661 ЦК України є імперативною нормою при наявності перерахованих вище об`єктивних обставин та не погребує доведення складу цивільного правопорушення, оскільки продавець залучається до розгляду справи про витребування майна і якщо не відверне витребування майна, тоді повинен відповідати за завдані збитки. Тому спеціальна норма (ст.661 ЦК України) має переважне застосування перед нормою загальною (ст.614 ЦК України).

Згідно п.122 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 року в справі №469/1044/17 зазначено, що «Велика Палата Верховного Суду суд зауважує, що кінцевий набувач не позбавлений можливості відновити своє право, зокрема, пред`явивши вимогу до проміжного набувача, в якого придбав майно, про відшкодування збитків на підставі ст.661 ЦК України. Відповідно до ч.1 цієї статті у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав. Таку ж вимогу може заявити і проміжний набувач до первинного набувача. Вказане відповідає висновку Верховного Суду України, викдаденому у постанові від 16.12.2015 року у справі №6-2510цс15.

Аналогічна правова позиція, про те, що питання компенсації добросовісному набувачу має вирішуватися за заявою такої особи у контексті ст.661 ЦК України, викладена в постанові Верховного Суду від 06.10.2021 року у справі №460/2694/17.

Судом встановлено, що 05.09.2017 року між ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_13 та ТОВ «Житниця Поділля» було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 2 га, з кадастровим номером :03:014:0038, що знаходиться за адресою Волосовецька сільська рада Летичівського району Хмельницької області. Договір було посвідчено приватним нотаріусом Летичівського районного нотаріального округу Хмельницької області Романюк Н.В., та зареєстровано в реєстрі за №801. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_1 (продано) передано у власність ТОВ «Житниця Поділля» вищевказану земельну ділянку.

Відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.09.2017 року на підставі вищевказаного договору, приватним нотаріусом Летичівського районного нотаріального округу Хмельницької області Романюк Н.В. зареєстровано право власності за ТОВ «Житниця Поділля» на земельну ділянку з кадастровим номером :03:014:0038, з цільовим призначенням «для ведення особистого селянського господарства».

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 01.10.2021 року (ЄУН справи №678/509/20, провадження №2-678-79/21) за позовом заступника керівника Хмельницької місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Житниця Поділля» про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки, позовні вимоги було задоволено, та: визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 02.08.2017 року №22-15665-СГ, яким затверджено документацію із землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :03:014:0038), що знаходиться за межами населених пунктів Волосовецької сільської ради (Меджибізька селищна територіальна громада) Летичівського району Хмельницької області; витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Житниця Поділля» на користь держави земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер :03:014:0038), що знаходиться за межами населених пунктів Волосовецької сільської ради (Меджибізька селищна територіальна громада) Летичівського району Хмельницької області; стягнуто з Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Житниця Поділля» на користь прокуратури Хмельницької області судові витрати в розмірі 4204,00 грн. - по 1401,33 грн. з кожного.

02.11.2021 року вищевказане рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 01.10.2021 року (ЄУН справи №678/509/20, провадження №2-678-79/21) набрало законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень.

В зв`язку із вилученням у ТОВ «Житниця Поділля» на підставі рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 01.10.2021 року у справі №678/509/20 земельної ділянки кадастровий номер :03:014:0038, яка була предметом договору купівлі-продажу №801 від 05.09.2017 року, ТОВ «Житниця Поділля» понесло матеріальні збитки у вигляді сплачених за придбання земельної ділянки грошових коштів в сумі 66737,97 грн. (дана сума складається з сплаченого ПДФО та військового збору в розмірі 4337,97 грн., та суми сплаченої продавцю у розмірі 62400 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером №1454 від 30.08.2017 року); сплачених коштів за нотаріальне оформлення договору купівлі-продажу №801 від 05.09.2017 року в сумі 1704 грн., що підтверджується платіжним дорученням №С8-9694 від 30.08.2017 року та довідкою №172 від 31.03.2023 року; сплаченого судового збору згідно з рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 01.10.2021 року у справі № 678/509/20 в сумі 1401,33 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №С8-2237 від 07.06.2022 року.

Згідно з платіжною інструкцією №С8-9740 від 31.08.2017 року, платіжною інструкцією №С8-9736 від 31.08.2017 року, та Формою №1ДФ за 3 квартал 2017 року, підтверджується сума сплаченого ПДФО та військового збору в розмірі 4337,97 грн., які ТОВ «Житниця Поділля» понесла за договором купівлі-продажу №801 від 05.09.2017 року.

Відповідно до видаткового касового ордеру №1454 від 30.08.2017 року, встановлено, що ТОВ «Житниця Поділля» видала ОСОБА_14 або його представникам по довіреності (зареєстровано в реєстрі за №6088) від 22.12.2016 року ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , грошові кошти в сумі 62400 грн., за купівлю земельної ділянки кадастровий номер :03:014:0038 за договором купівлі-продажу №779 від 30.08.2017 року.

Згідно платіжного доручення №С8-9694 від 30.08.2017 року на суму 18744 грн., було оплачено послуги нотаріуса за нотаріальне оформлення 11 договорів включно з договором купівлі-продажу №801 від 05.09.2017 року та договорів купівлі-продажу земельних ділянок з громадянами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , що пропорційно становить 1704 грн. за один нотаріально оформлений договір.

Згідно рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 01.10.2021 року (ЄУН справи №678/509/20, провадження №2-678-79/21) стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житниця Поділля» на користь прокуратури Хмельницької області судові витрати в розмірі - 1401,33 грн.

Таким чином, загальний розмір збитків, які відповідач ОСОБА_1 має відшкодувати ТОВ «Житниця Поділля» складає 69843,30 грн.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ч.1 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вище викладене, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв`язку з тим, що позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 2684 грн.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.15, 16, 216, 328, 334, 627, 655, 657, 661 ЦК України, ст.ст.2, 3, 4, 12, 13, 76-78, 81, 82, 89, 141, 149-153, 157, 247, 258, 259, 263-266, 268, 280, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житниця Поділля», , місцезнаходження м.Красилів, вул.Грушевського, 169А, Красилівського району Хмельницької області, п.і.31000, в рахунок відшкодування збитків, завданих вилученням за рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 01.10.2021 року у справі №678/509/20 земельної ділянки кадастровий номер :03:014:0038 грошові кошти в розмірі 69843 (шістдесят дев`ять тисяч вісімсот сорок три) гривні 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житниця Поділля», , місцезнаходження м.Красилів, вул.Грушевського, 169А, Красилівського району Хмельницької області, п.і.31000, судовий збір у розмірі - 2684 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання рішення в повному обсязі до Хмельницького апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Житниця Поділля», , місцезнаходження м.Красилів, вул.Грушевського, 169А, Красилівського району Хмельницької області, п.і.31000, емейл: .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженець с.Русанівці, Летичівського району Хмельницької області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 25 березня 2024 року.

Суддя: підпис Д.В.Цибульський

Суддя Летичівського районного суду

Хмельницької області Д.В.Цибульський