ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1873/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №697/1888/24 Категорія: 304090000 Колісник Л. О.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
судді Карпенко О.В, Василенко Л.І.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника відповідача адвоката Буцан О.В. на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.10.2024 (повний текст складено 01.11.2024, суддя в суді першої інстанції Колісник Л.О.) у цивільній справі за позовом АТ «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в :

у серпні 2024 року АТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернулося до суду з позовом, яким просило стягнути з відповідача на свою користь кредитну заборгованість в розмірі 39888,63 грн., мотивуючи про те, що ОСОБА_1 , як позичальник, не виконала належним чином свої зобов`язання по кредитному договору, внаслідок чого у неї перед банком утворилася заборгованість, про стягнення якої разом з нарахованими згідно умов договору відсотками банк порушує питання в даній справі.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.10.2024 позов задоволено з посиланням на те, що відповідач, як позичальник за кредитним договором, зобов`язана повернути банку отримані кредитні кошти та нараховані відсотки.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник відповідача адвокат Буцан О.В. подала 05.11.2024 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та відхилити позовні вимоги банку.

В обґрунтування вказано на те, що Анкета-заява, підписана відповідачем, не містить умов кредитування та зобов`язань по сплаті відсотків по кредиту.

Паспорт кредитування не містить даних про обрання позичальником певного виду кредитної картки, а також містить інформацію з обмеженим строком дії.

Умови та правила кредитування на сайті банку не підписувалися позичальником та до відома їй не доводилися.

У аспекті правових висновків ВС такі обставини є підставою для висновків про відсутність погоджених позичальником умов кредитування.

Під час користування кредитними коштами банк списував з рахунку відповідача відсотки по кредиту на суму 33 338,69 грн., платіж за послугою «безпечний ліміт» на загальну суму 1 158,7 грн., щомісячний платіж за кредитним договором «Розстрочка» на загальну суму 6017,27 грн., регулярний платіж на страховку №72.60. на загальну суму 593,11 грн., деталі операції за 06.11.2020 містять формулюванням «Списання» з відповідача суми в розмірі 98,31 грн. без призначення платежу, комісія на загальну суму 1143,75 грн.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, банк формував тіло кредиту накопичувальним способом, включаючи до суми фактично використаних позичальником коштів ще і нараховані проценти.

Розрахунок заборгованості суд мав відхилити як доказ, оскільки в ньому не вказано яка саме кредитна картка видавалася відповідачу (картка «Універсальна», картка «Універсальна GOLD», Картка «Зелена»), адже для кожної встановлені різні умови (відсотки) кредитування.

Загальна сума внесених по договору відповідачем коштів складає 62 943,46 грн., тобто тіло кредиту погашено повністю.

У своєму відзиві на вказану апеляційну скаргу АТ «АКЦЕНТ-БАНК» просив її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки вважає його законним та належним чином обгрутованим.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є вимоги про стягнення боргу в сумі меншій тридцяти розмірів прожиткового мінімуму. За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді справи встановлено, що 26.07.2020 відповідачем ОСОБА_1 була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку.

Підписуючи вказану з Анкету-заяву відповідач підтвердила, що дана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування складають між нею і банком договір про надання банківських послуг.

Одночасно зазначена Анкета-заява не містить відомостей про обов`язок відповідача сплачувати відсотки за користування кредитом та їх розмір, чи інші платежі по кредиту комісії та плати за додаткові послуги.

При укладенні кредитного договору відповідач того ж дня, а саме 26.07.2020, підписала паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» із умовами кредитування за типом кредитних карток «Універсальна», «Універсальна GOLD», «Зелена», з різними відсотковими ставками та строком дії вказаного паспорта до 01.07.2021.

На підставі цієї заяви банком відповідачу був встановлений кредитний ліміт 17500,00 грн., який у подальшому неодноразово змінювався, в тому числі збільшувався, та станом на 28.06.2023 склав 22000,00 грн.

Згідно з наданим позивачем розрахунком за договором станом на 17.08.2024 відповідачу нарахована заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 39888,63 грн., з яких 21985,30 грн. за тілом кредиту та 17903,33 грн. за процентами.

Банк зазначає, що відповідач, одержавши кредитні кошти, не виконала належним чином своїх зобов`язань по їх поверненню та сплаті визначених умовами кредитного договору платежів відсотків за користування кредитними коштами, внаслідок чого в неї перед банком виникла заборгованість, яка має стягуватися судом у цій справі.

Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами.

Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони мають бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на положення ст.634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

У заяві про надання банківських послуг від 26.07.2020, підписаній сторонами, не визначено відсоткову ставку по договору та не вказано вид кредитної картки, виданої відповідачу.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги про стягнення відсотків, посилався також на на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку.

Однак у матеріалах справи відсутні підтвердження, що саме ці Умови розуміла відповідач та ознайомлювалася і погоджувалася з ними, підписуючи заяву про одержання кредиту, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо нарахування відсотків у визначених позивачем порядку та розмірі.

Роздруківка із веб-сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено у постанові ВСУ від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві про одержання кредиту домовленості сторін про сплату відсотків у розмірах, визначених банком, та відповідальності по сплаті відсотків надані Умови самі по собі не можуть розцінюватися як зміст кредитного договору, наявного між сторонами справи.

Крім того, Паспорт споживчого кредиту є інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма), викладений у формі відповідно до Додатку 1 до ЗУ «Про споживче кредитування».

Зі змісту самого паспорту споживчого кредиту вбачається, що інформація в ньому зберігає чинність та є актуальною станом на 26.07.2020, умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту, та можуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо.

У паспорті також зазначено, що реальна річна процентна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишиться дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.

З урахуванням викладеного, а також того, що матеріали справи не містять відомостей про те, які саме із зазначених у паспорті кредитування умов та за яким саме видом кредитної картки були прийняті позичальником, дана інформація не може бути взята судом до уваги як доказ підтвердження конкретних умов кредитування.

Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Аналогічні висновки викладені в постанові ВС від 23.05.2022 у справі №393/126/20.

З цих підстав апеляційний суд приходить до висновку про недоведеність тверджень позивача про те, що сторони обумовили у письмовому вигляді обов`язок позичальника по сплаті відсотків за користування кредитом, які обраховуються у порядку та періоди сплати, визначеному позивачем, отже відповідні позовні вимоги є необґрунтованими.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією ВС у постанові від 04.09.2019 у справі №382/1131/18.

Також слід врахувати, що із розрахунку заборгованості, наданого банком в якості додатку до позовної заяви, вбачається сплата позичальником у якості погашення відсотків по кредиту (договірні умови щодо яких належним чином у письмовому вигляді погоджені сторонами не були) кошти в загальному розмірі 33 338,69 грн., отже фактично тіло кредиту в розмірі 21985,30 грн., заявленому до стягнення у цій справі, було позичальником погашено.

Зазначених обставин при вирішенні спору по суті суд першої інстанції належним чином не врахував.

Відтак апеляційні аргументи скаржника знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді справи.

Фактичне використання кредитної картки позичальником, що свідчить про визнання ним наявності між сторонами справи відповідних правовідносин, не дає суду можливість задовольнити позовні вимоги в цій справі в частині стягнення боргу за відсотками, оскільки відсутні погоджені сторонами умови для нарахування таких платежів. При цьому наявність правовідносин між сторонами під сумнів учасниками судового розгляду не ставиться.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.10.2024 у даній справі слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та прийняти постанову про відхилення позовних вимог.

На підставі ст.141 ЦПК України у зв`язку із відхиленням позовних вимог у справі з позивача на користь відповідача має бути стягнуто 3633,60 грн. судового збору, сплаченого за розгляд справи апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28.10.2024 у даній цивільній справі скасувати.

Позовні вимоги АТ «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості залишити без задоволення.

Стягнути з АТ «АКЦЕНТ-БАНК» на користь ОСОБА_1 3633,60 грн. судового збору, сплаченого за розгляд справи апеляційним судом.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 04.12.2024.

Суддя-доповідач

Судді