Справа № 509/3819/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

28 березня 2024 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Козирського Є.С.,

при секретарі Лисенко О.Д.,

розглянувши заяву представника Одеського квартирно-експлуатаційного управління - Рашевської О.О. про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави, в особі Кабінету Міністрів України, Міністерства Оборони України, квартирно-експлуатаційний відділ м.Одеса до Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ :

22 липня 2019 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просив суд, визнати недійсним державний акт серії ЯЛ № 726910 на право власності на земельну ділянку площею 0,0200 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :02:004:3964 виданий ОСОБА_1 на підставі рішення Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району, та витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь держави в особі Міністерства Оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу м.Одеса зі складанням акту приймання-передавання вказану земельну ділянку. Витрати зі сплати судового збору стягнути з відповідачів на користь Військової прокуратури Південнного регіону України.

26 липня 2019 року відкрито провадження по справі.

В ході розгляду справи 25 березня 2024 року представник Одеського квартирно-експлуатаційного управління - Рашевська О.О. звернулась до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на земельну ділянку площею 0,020 га з кадастровим номером: :02:004:3964, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), а також іншим фізичним та юридичним особам здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, продажу, передачі в користування/оренду, забудову тощо земельної ділянки площею 0,020га з кадастровим номером: :02:004:3964, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що невжиття таких заходів може значно ускладнити або унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки будь-яких рішень щодо розпорядження вказаною земельною ділянкою Кабінет Міністрів України, Овідіопольська районна державна адміністрація Одеської області не приймали, то вилучення Молодіжненською сільською радою (правонаступник - Великодолинська селищна рада Одеського району Одеської області) спірної земельної ділянки із земель оборони відбулося з порушенням норм законодавства України, вказана земельна ділянка незаконно передана у власність ОСОБА_1 , а державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 726910 від 10.03.2012 підлягає визнанню недійсним. Наразі земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_1 , яка має можливість вільно розпоряджатися спірною земельною ділянкою у тому числі здійснювати дії щодо її відчуження. Окрім того, враховуючи можливість вільного розпорядження відповідачем спірною земельною ділянкою, також існує ризик вчинення ним дій щодо поділу такої земельної ділянки, об`єднання її з іншими земельними ділянками, що в подальшому не відповідатиме предмету позову, оскільки зміниться її площа та кадастровий номер.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про забезпечення позову вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Підстави для забезпечення позову передбачено статтею 151 ЦПК України.

В порядку ст. 152 ЦПК України, способами забезпечення позову є: накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; заборона іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів..

Судом встановлено що між сторонами дійсно виник спір про право, з приводу спірної земельної ділянки.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, а також враховуючи доведеність обґрунтованості доводів позивача стосовно того, що у випадку незастосування заходів забезпечення позову протягом всього періоду розгляду спору, існує вірогідність відчуження спірного майна відповідачем третім особам, тому суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для забезпечення даного позову в обраним позивачем спосіб, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, а заходи забезпечення позову застосовуються судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Керуючись ст.149-151, 153, 157, 258-261, 353 ЦПК України, суд, -,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника Одеського квартирно-експлуатаційного управління - Рашевської О.О. про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,020 га з кадастровим номером: :02:004:3964, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), а також іншим фізичним та юридичним особам здійснювати будь-які дії щодо поділу, об`єднання, продажу, передачі в користування/оренду, забудову тощо земельної ділянки площею 0,020га з кадастровим номером: :02:004:3964, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Міри по застосуванню зустрічного забезпечення позову судом не приймалися.

Суд роз`яснює відповідачу, що він може у відповідності до положень ч. 6 ст. 154 ЦПК України звернутися до суду із клопотанням про зустрічне забезпечення. Питання про зустрічне забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Є.С. Козирський