Справа №710/712/24
Номер провадження 2-з/710/7/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

30.05.2024 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Сивокінь С.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

До Шполянського районного суду Черкаської області надійшла заява про забезпечення позову, в якій міститься прохання вжити заходів забезпечення позову, а саме: накласти арешт на нерухоме майно, що на праві власності належить ОСОБА_2 , РНОКП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на : 19/150 частки житлового будинку АДРЕСА_1 ; частки квартири АДРЕСА_2 ; грошові кошти, які належать відповідачу на праві власності, які знаходяться на рахунках в ощадбанку, приват банку.

В обґрунтування заяви зазначено, що у провадженні Шполянського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа № 710/712/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу грошових коштів в сумі 350 000 грн. З метою забезпечення повернення ОСОБА_2 грошових коштів існує нагальна необхідність у вжитті заходів забезпечення позову, а саме накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачу ОСОБА_2 .

Оскільки відповідач уникає зустрічей з позивачем та не погашає борги, тому лише накладення арешту на майно відповідача може реально забезпечити виконання рішення суду по даній справі.

У відповідача наявне нерухоме майно на яке може бути накладено стягнення, зокрема 19/150 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , а також частки квартири АДРЕСА_2 .

Дослідивши матеріали заяви, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У провадженні судді Шполянського районного суду Черкаської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Предметом позову є стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 350000 грн.

У випадку одночасного подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, розгляд заяви про забезпечення позову не залежить від вирішення питання про відкриття провадження у справі. Законодавець не покладає обов`язку на суд відкрити провадження у справі, а тільки потім вирішувати питання про забезпечення позову, такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 14.06.2021 року у справі № 308/8567/20.

Отже, судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує спір щодо стягнення грошового коштів.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № відповіді - 545299 від 16.04.2024, наявна інформація про об`єкт нерухомого майна : реєстраційний номер: 01, дата реєстрації 30.06.2015; житловий будинок з прибудовами, регіон Черкаська область, м. Черкаси, загальна площа 82,4 кв.м, житлова площа 53,5 кв.м.; номер запису про право власності 13852682; тип права право власності; дата реєстрації права власності 21.03.2016; вид спільної власності спільна часткова; розмір частки у праві спільної власності 19/150. Стан зареєстровано. Відомості про суб`єктів права власності: фізична особа ОСОБА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 . Відомості про документи підстави права власності: - свідоцтво про право на спадщину. Від 21.03.2016, видавник приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк Алла Олександрівна, номер 523.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 374497086 від 16.04.2023, параметри запиту: тип особи фізична особа, РНОКПП НОМЕР_1 . Відомості з Державного реєстру речових прав актуальна інформація про об`єкт речових прав: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, тип об`єкта житловий будинок з прибудовами, об`єкт житлової нерухомості; загальна площа 82,4 кв.м., житлова площа 53,5 кв.м. Адреса: АДРЕСА_1 , номер об`єкта в РПВН 10031452, власник ОСОБА_2 , розмір частки 19/150; номер відомостей про речове право: 13852682, дата, час державної реєстрації 21.03.2016. Документи подані для державної реєстрації свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 523, видане 21.03.2016, видавник: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Сопільняк А.О.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № відповіді - 545315 від 16.04.2024, наявна інформація про об`єкт нерухомого майна : витяг з реєстру РПВН № 20450854, тип майна квартира; загальна площа 69,5 кв.м; житлова площа 43,6 кв.м.; загальна вартість 76421 грн; номер запису 17; номер в книзі АДРЕСА_3 ; дата реєстрації 28.09.2007; тип суб`єкта фізична особа; найменування або ПІБ - ОСОБА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 . Підстава виникнення права власності: - дублікат свідоцтва про право власності, ЯЯЯ 164442, 08.08.2005, Соснівський районний виконавчий комітет, частка власності .

Згідно із п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб

Згідно з ч. 3 ст.150ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4, 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 вказано: «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 в справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що «умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити та невиконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.07.2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що «…повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.».

Верховний Суд у справі № 643/12369/19 від 19.02.2021 року зауважує, що арешт майна - це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна. Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженню майном. Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, їх вжиття щодо нерухомого майна не вимагає обмеження в користуванні ним, оскільки для найменшого порушення інтересів відповідача та збереження нерухомого майна обґрунтованою може бути визнана лише заборона відчуження такого нерухомого майна без позбавлення відповідача та інших осіб права користування ним. Верховний Суд звертає увагу, що арешт майна і заборона на відчуження майна є самостійними видами (способами) забезпечення позову, обидва способи за правовою сутністю обмежують право відповідача розпоряджатися спірним майном, але вони є різними для виконання ухвали про забезпечення позову, тому суттєвого значення у виборі їх застосування немає для вирішення справи та способу забезпечення позову.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно може бути реалізоване на момент виконання рішення.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення відновлення порушених прав позивача, а тому суд вважає можливим задовольнити заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на нерухоме майно відповідача в межах суми боргу за позовом, тобто суми у 350 000,00 (триста п`ятдесят тисяч гривень).

Щодо накладення арешту на грошові кошти, які належать відповідача на праві власності, і знаходяться на рахунках в ощадбанку та приват банку суд зазначає таке.

Суд може накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат, проте відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Заявником не надано жодних доказів про рахунки які має відповідач у банківських установах.

Без вказання конкретних рахунків відповідача, суд вважає, що в цій частині заява не може бути задоволеною.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись нормами, ст.149, 150 -153, 157, 258, 260, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 19/150 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, та на частки квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20450854, які належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , в межах суми боргу за позовом, тобто суми у 350 000,00 (триста п`ятдесят тисяч гривень).

В іншій частині заяви відмовити.

Стягувачем є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання ( АДРЕСА_4 ), реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_2 ).

Боржником є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації ( АДРЕСА_5 ) реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_1 , інші відомості про особу суду невідомі.

Копію ухвали направити сторонами, а також до Першого відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), проспект Хіміків, 50 м. Черкаси.18604.

На підставі ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя С.С.Сивокінь