ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5195/22 Номер провадження 22-ц/814/1328/24Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д.Д. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.,

за участю секретаря судового засідання Коротун І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука від 06 грудня 2023 року (час ухвалення рішення та дата виготовлення повного тексту рішення не зазначені) у справі за позовом ОСОБА_1 до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про визнання права власності, зняття арешту і припинення податкової застави.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 06 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про визнання права власності, зняття арешту, та припинення податкової застави, - залишено без розгляду на підставі п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Роз`яснено позивачу, що відповідно до ч.2 ст.257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу повернути до місцевого суду для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції проігнорував попередні процесуальні рішення цього ж суду, а саме ухвали від 15 вересня 2022 року, від 21 вересня 2022 року і від 09 березня 2023 року.

Звертається увага на положення ст.33 ЦПК України, згідно яких у разі зміни складу суду та стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, якщо не ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого судового засідання.

Наголошується на необґрунтовано тривалому нерозгляді справи.

Відзив на апеляційну скаргу апеляційним судом не отриманий.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та клопотання, заявленого в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи, у вересні 2022 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про визнання права власності, зняття арешту і припинення податкової застави, просив ухвалити рішення, яким визнати право власності, зняти арешт та припинити податкову заставу на нерухоме майно (квартиру) за адресою: АДРЕСА_1 , для державної реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_1 .

Заявлені вимоги мотивовані тим, що постановою ВС від 09 лютого 2022 року у справі № 524/528/17 підтверджено право власності ОСОБА_1 на спірну квартиру з моменту реєстрації договору купівлі-продажу, укладеного 29 липня 2011 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_1

Зареєструвати право власності на квартиру у позасудовому порядку позивач не має можливості у зв`язку із наявністю у Державному реєстрі речових прав обмежень у виді арешту нерухомого майна, накладеного у зв`язку із наявністю податкових зобов`язань у ОСОБА_4 .

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 15 вересня 2022 року позовна заява ОСОБА_1 до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, про визнання права власності, зняття арешту, та припинення податкової застави, залишена без руху.

Залишаючи позов без руху, суддя суду першої інстанції послався на таке:

«Предметом спору є визнання права власності на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , зняття арешту з майна, та припинення податкової застави.

…

у порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено ціну позову.

…

Позивачем заявлено одну позовну вимогу майнового характеру та дві позовні вимоги немайнового характеру.

При цьому, позивачем до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору №9639-7499-1566-0507 від 12.09.2022 у розмірі 992,40 грн.

Матеріали позовної заяви не місять звіт про оцінку майна, а тому визначити точну ціну позову неможливо.

Отже, виходячи з вимог ст. 176 ЦПК України, оскільки позивачем не визначено ціну позову та встановити точну оцінку вартості майна неможливо, суд вважає за можливе попередньо визначити розмір судового збору, який має сплатити позивач за подання до суду даного позову, виходячи з мінімального розміру ставки за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, тобто 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 992,40 грн..

Як вже зазначалося, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Оскільки позивачем сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн., який можна віднести в рахунок сплати судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, а саме за позовну вимогу про визнання права власності, позивач до позовної заяви має надати документ, що підтверджує оплату судового збору у розмірі 1984,80 грн. (992,40 грн. + 992,40 грн.) за дві позовні вимоги немайнового характеру, а саме за скасування арешту та припинення податкової застави» (а.с.23).»

20 вересня 2022 року представником позивача суду подана заява про усунення недоліків із долученням доказів сплати судового збору (а.с.26-28).

Ухвалою судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 21 вересня 2022 року відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.29).

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 09 березня 2023 року закрито підготовче засідання у справі, справу призначено до розгляду по суті на 10 травня 2023 року о 13.20 (а.с.81).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справа передана на розгляд іншому судді (а.с.113,114).

Ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 30 жовтня 2023 року позов залишено без руху.

Як на підстави залишення позову без руху суд послався на таке.

«…позивачем не було визначено ціну позову, яка має відповідати дійсній вартості спірного майна.

«На підставі викладеного, позивач повинен визначити ціну позову, яка повинна відповідати дійсній вартості спірного майна на час звернення із позовом та у разі необхідності доплатити судовий збір за вимогу про визнання права власності на нерухоме майно із розрахунку 1% від ціни позову, але не більше ніж 12405 грн.»

06 грудня 2023 року місцевим судом електронною поштою отримано клопотання ОСОБА_1 , у якому він просив справу призначити до розгляду, посилаючись на те, що суд у попередньому складі вже вирішив питання щодо ціни позову і сплати судового збору по заявленим вимогам, визнавши позов таким, що оформлений у відповідності до вимог ст.175 і ст.175 ЦПК України.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява була складена з порушеннями вимог, передбачених ЦПК України, та ухвалою суду від 30 жовтня 2023 року залишена без руху.

Позивачу було надано строк для усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня отримання позивачем ухвали, а саме для визначення ціни позову та доплати судового збору у разі необхідності.

06.12.2023 позивач направив суду клопотання про призначення справи до розгляду по суті, яке обґрунтував тим, що ухвалою від 21.09.2022 суд встановив, що підстав для залишення позовної заяви без руху немає та відкрив провадження по справі. Крім того, позивач просив врахувати, що судом було закрито підготовче провадження по справі.

З такими доводами позивача суд не погодився, оскільки положення п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України можуть бути застосовані судом після відкриття провадження в будь-який час і незалежно від попередніх висновків суду про наявність підстав для відкриття провадження по справі.

Позивач не навів жодних обґрунтувань щодо неможливості виконання ним ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Станом на 06.12.2023 позивач не усунув недоліки позовної заяви, зокрема не визначив ціну позову, яка дорівнює вартості спірного нерухомого майна.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з такого.

За частинами першою, третьою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 1777 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Як слідує з матеріалів справи, після повторного авторозподілу судом не ухвалювалося рішення про повторне проведення підготовчого провадження, отже суд після отримання справи розпочав розгляд справи по суті (абзац другий ч.12 ст.33 ЦПК України).

За змістом п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України суд вправі залишити позов без руху також на стадії розгляду справи по суті, у тому числі коли розгляд справи починається заново у зв`язку із повторним авторозподілом справи.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застування норми права, викладені у постановах Верховного Суду.

У постанові ВП ВС від 25 серпня 2020 року (справа № 910/13737/19) викладений такий висновок щодо застосування норми права у спірних правовідносинах.

«68. Щодо доводів скаржника про повторне залишення Господарським судом міста Києва позовної заяви без руху (ухвалою від 26 листопада 2019 року після відкриття провадження у справі та постановлення ухвали від 08 жовтня 2019 року про залишення позовної заяви без руху) Велика Палата Верховного Суду зазначає, що відповідно до частини одинадцятої статті 176 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

69. Отже, суд першої інстанції, залишаючи ухвалою від 26 листопада 2019 року позовну заяву без руху, після відкриття провадження у справі № 910/13737/19 діяв у межах процесуальних норм права, визначених Господарським процесуальним кодексом України.»

У справі № 910/13737/19, переглянутій Верховним Судом, були встановлені такі обставини:

«37. За матеріалами справи, у жовтні 2019 року Національна рада звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Новітнє обладнання» про зобов`язання вчинити дії.

38. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08 жовтня 2019 року позовну заяву Національної ради залишено без руху, оскільки позивачем заявлено одну немайнову вимогу, однак не додано жодних доказів сплати судового збору за подання цієї позовної заяви. Суд першої інстанції зазначив, що при зверненні до суду з указаним позовом позивач повинен був сплатити судовий збір у загальному розмірі 1921,00 грн відповідно до Закону України

«Про судовий збір».

39. На виконання вимог вищевказаної ухвали позивач 21 жовтня 2019 року разом із заявою про усунення недоліків надав господарському суду платіжне доручення від 04 жовтня 2019 року № 1248 щодо сплати судового збору в розмірі 3 842,00 грн.

40. Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 14 листопада 2019 року № 05-23/2805 у зв`язку з лікарняним судді призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/13737/19.

41. Господарський суд міста Києва ухвалою від 25 листопада 2019 року позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі № 910/13737/19 та вирішив розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

42. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26 листопада 2019 року позовну заяву було залишено без руху. При цьому господарський суд зазначив, що позивачу необхідно визначитись зі змістом позовних вимог, їх кількістю та сплатити судовий збір виходячи із приписів частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (беручи до уваги те, що відповідно до платіжного доручення від 04 жовтня 2019 року № 1248 позивачем уже сплачено судовий збір у розмірі 3 842,00 грн).

43. На виконання вимог указаної ухвали позивач подав до місцевого суду заяву про усунення недоліків від 04 грудня 2019 року, відповідно до якої зазначив, що заявлені позовні вимоги мають такий зміст: зобов`язати відповідача виконати умови договору поставки та поставити товар, визначений додатком 1 до цього договору.

44. У зв`язку із цим суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач заявив позовну вимогу майнового характеру, оскільки фактично просить суд зобов`язати відповідача поставити товар, вартість якого складає 60 714 000,00 грн згідно з додатком 1 до договору поставки.

45. Проте до заяви про усунення недоліків позивач не надав доказів сплати судового збору в розмірі, встановленому частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір».

46. Оскільки позивач не усунув недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, Господарський суд міста Києва ухвалою від 05 грудня 2019 року залишив позов без розгляду.

47. Суд апеляційної інстанції, погодившись із висновками суду першої інстанції, ухвалу Господарського суду міста Києва від 05 грудня 2019 року у справі № 910/13737/19 залишив без змін.»

У межах розгляду цієї справи встановлено, що уперше суд залишив позов без руху, зокрема з тих підстав, що позивачем не визначена ціна позову і не долучено звіт про оцінку майна, тобто доказ, яким підтверджується дійсна вартість нерухомого майна (квартири), про визнання права власності на яку заявлена позовна вимога.

При новому розгляді справи позов залишений судом без руху з тих же підстав, проте позивач вимоги суду про усунення недоліків позовної заяви не усунув.

З огляду на висновки Верховного Суду у справі з подібними фактичними обставинами і спірними правовідносинами слід визнати, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про залишення позову без руху та у подальшому без розгляду, діяв у межах процесуальних норм права, визначених п.8 ч.1 ст.257, ст.175, ст.177 ЦПК України.

Зважаючи на наведене, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на законі, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука від 06 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 27 березня 2024 року.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді: А.І.Дорош

В.М.Триголов