Номер провадження 2/495/583/2024
09 лютого 2024 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої судді Анісімової Н.Д.,
при секретарі судового засідання Коліниченко Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, суд
Позивач ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до суду із вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про стягнення аліментів, у якому просить суд стягнути на її користь аліменти на її утримання, як такою, що проживає з дитиною із інвалідністю.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка та відповідач є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 02 липня 2007 року) і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 10 листопад 2010 року), який є інвалідом дитинства.
Діти проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №255 від 18.08.2023 року.
Позивачка вказує, що молодший син ОСОБА_4 є інвалідом дитинства, потребує постійного лікування, піклування та догляду.
З відповідачем по справі шлюб розірвано, у зв`язку із чим сторони проживають окремо. Позивачка самостійно здійснює догляд за дитиною-інвалідом відповідач не приймає участі у вихованні дітей, не здійснює догляд за сином, який є інвалідом навіть не відвідує дитину, не спілкується із дитиною.
В догляді за дитиною-інвалідом допомагають батьки позивачки. Дитина потребує постійної уваги, піклування та більшого матеріального забезпечення для існування, лікування та реабілітації. Згідно медичних призначені дитині-інваліду потрібен масаж та ЛФК, консультації численних спеціалістів, що підтверджується виписками з медичної картки.
Позивачка вказує, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки її заробіток не може забезпечити належний життєвий рівень.
ОСОБА_1 зазначає, що відповідач є людиною працездатного віку, має добрий стан здоров`я.
На підставі наведеного просить задовольнити позов.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.
Від позивачки ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, що підтверджується поштовим відправленням, яке було повернуто до суду з відміткою відділення поштового зв`язку: «за закінченням терміну зберігання».
Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача, належним чином повідомленого про день та час судового розгляду справи, за наявними матеріалами у справі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд приходить до наступного.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 02 липня 2007 року) і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 10 листопад 2010 року), який є інвалідом дитинства.
Діти проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №255 від 18.08.2023 року.
Як вбачається з посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 21.02.2023 року молодший син ОСОБА_4 є інвалідом дитинства, потребує постійного лікування, піклування та догляду.
Згідно довідки від 20.11.2023 року №88 КНП «Білгород-Дністровська районна центральна лікарня», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 19.02.2016 року перебуває на обліку в кабінеті психіатра та є дитиною-інвалідом, діагноз легка розумова відсталість .
З відповідачем по справі шлюб розірвано, у зв`язку із чим сторони проживають окремо. Позивачка самостійно здійснює догляд за дитиною-інвалідом відповідач не приймає участі у вихованні дітей, не здійснює догляд за сином, який є інвалідом навіть не відвідує дитину, не спілкується із дитиною.
В догляді за дитиною-інвалідом допомагають батьки позивачки. Дитина потребує постійної уваги, піклування та більшого матеріального забезпечення для існування, лікування та реабілітації. Згідно медичних призначені дитині-інваліду потрібен масаж та ЛФК, консультації численних спеціалістів, що підтверджується виписками з медичної картки.
Позивачка вказує, що знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки її заробіток не може забезпечити належний життєвий рівень.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину які визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Дитина ОСОБА_4 є інвалідом дитинства, потребує постійного лікування, своєчасного оздоровлення та належного харчування, тому розмір аліментів який підлягає стягненню, повинен бути достатнім для належного догляду за дитиною.
Сімейним Кодексом України визначені особливості надання утримання дружині, з якою проживає дитина з інвалідністю.
Відповідно до Закону України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» дитина з інвалідністю - особа віком до 18 років (повноліття) зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
За правилами ст. 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Вказана норма встановлює підстави, за яких виникає зазначене вище право:
1) один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом;
2) дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду;
3) цей з подружжя опікується нею;
4) другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Отже, виходячи з аналізу наведеної норми, обов`язковими умовами виникнення права на утримання одного з подружжя, з яким проживає дитина-інвалід, є не тільки наявність в дитини інвалідності, але й неспроможність дитини обходитись без постійного стороннього догляду, а також наявність в другого з подружжя можливості надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.
На підставі досліджених доказів та, приймаючи до уваги, що сторони мають дитину-інваліда, який проживає та знаходиться на утриманні позивачки, та який не може обходитися без постійного стороннього догляду, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню, а позивач був звільнений від їх сплати при подачі позову, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1211,20 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 206, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст.75, 84, 180, 184 СК України суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ), у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, протягом всього часту проживання з дитиною інвалідом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з дати подання позову до суду, тобто з 04.12.2023 року.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Н.Д. Анісімова