Справа № 711/9565/23
Провадження № 22-з/821/197/24
Категорія: 305010900
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої: Карпенко О.В.
суддів: Фетісової Т.Л., Василенко Л.І.
за участю секретаря: Мунтян К.С
учасники справи:
представник позивача: адвокат Филь Олександр Миколайович,
відповідач: ОСОБА_2 ,
представник відповідача: адвокат Демиденко Вячеслав Анатолійович,
третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС»,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Демиденка Вячеслава Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС» про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП,-
Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова Група ТАС» про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 3847 грн. 82 коп., сплачений судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. та витрати за надання правничої допомоги в сумі 3000 грн.

Не погоджуючись з рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Филь О.М. оскаржив його в апеляційному порядку.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Демиденко В.А. просив залишити судове рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 03 вересня 2024 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Також у відзиві вказано, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції становить 10 000 грн.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Филь О.М. залишено без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 вересня 2024 року залишено без змін.

21 листопада 2024року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_2 - адвоката Демиденка В.А. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в якій зазначив, що у відзиві на апеляційну скаргу, на виконання вимог ст. 134 ЦПК України, було повідомлено суд, що в ході розгляду вказаного спору, відповідач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. Докази понесення витрат будуть надані протягом 5 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Вказує, що відповідачем здійснено оплату правової допомоги адвоката, що відповідно до вимог ст. 79 ЦПК України є судовими витратами, які відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з позивача на користь відповідача. На підтвердження зазначеного долучені наступні документи: копія договору про надання правової допомоги №091/24ц від 04.11.2024, копія додаткової угоди до договору про надання правової допомоги. Копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копія ордеру на надання правничої допомог, копія акту приймання-передач виконаних робіт від 14.11.2024 та копія квитанції про сплату коштів за правничу допомогу та просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу адвоката в сумі 3 000 грн.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що заява представника ОСОБА_2 - адвоката Демиденка В.А. підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Частина 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 вказаної статті Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

За змістом ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

За висновком, викладеним у п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналіз зазначеної постанови свідчить про те, що вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови у позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2024 року представником ОСОБА_2 - адвокатом Демиденко В.А. подано відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Филь О.М. (т. 2 а.с. 41-42).

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача на виконання вимог ст. 134 ЦПК України, довів до відома, що орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу в апеляційній інстанції становитиме 10000 грн. Також зазначив, що докази понесення витрат будуть надані протягом 5 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Копію відзиву з додатками було надіслано іншим учасникам справи.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України сторона відповідача подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення , а також надала докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, а саме: копію договору про надання правової допомоги №091/24ц від 04.11.2024, копію додаткової угоди до договору про надання правової допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію ордеру на надання правничої допомог, копію акту приймання-передач виконаних робіт від 14.11.2024 та копію квитанції про сплату коштів за правничу допомогу.

Згідно договору № 091/24-ц про надання правової допомоги від 04 листопада 2024 року укладеного між адвокатом Демиденко В.А. та клієнтом ОСОБА_2 , вбачається, що адвокат бере на себе зобов`язання надавати правничу допомоги ОСОБА_2 в цивільних справах та представляти її інтереси, зокрема, судах всіх інстанцій ( п. 1 Договору).

Розділом 3 договору визначено порядок виплати гонорару та додаткових витрат.

Згідно Додаткової угоди до договору про надання правової допомог від 14 листопада 2024 року сторони погодили, що вартість послуг за договором про надання правової допомоги №091/24-ц від 04.11.2024 складає 3000 грн ( п. 1 додаткової угоди).

Оплата за договором (гонорар) сплачується клієнтом на розрахунковий рахунок на протязі 5 днів з дати винесення постанови (рішення) суду ( п. 2 Додаткової угоди).

Згідно акту приймання-передачі наданих юридичних послуг від 14 листопада 2024 року, сторони підтверджують, що на виконання умов договору про надання правової допомоги №091/24-ц від 04.11.2024, правова допомога адвокатом була надана якісно та в повному обсязі , а клієнтом прийнята в порядку та на умовах, визначених цим договором: консультація, ознайомлення з матеріалами справи та складання відзиву на апеляційну скаргу адвоката Филь О.М. на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.09.2024 по справі № 711/9565/23, і вартість послуг становить 3 000,00 грн.

Даний Акт було підписано сторонами договору про надання правової допомоги та вказано, що сторони не мають та в подальшому не матимуть претензій одна до одної щодо якості та обсягу наданих послуг, а також розміру плати за надані послуги.

Згідно квитанції № 6098-2728-8555-4725 від19.11.2024 ОСОБА_2 перерахувала адвокату ФОП Демиденку В.А. 3 000,00 грн за правову допомогу.

Отже, стороною відповідача підтверджено документально, що ОСОБА_3 дійсно були понесені витрати на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а загальний розмір таких витрат, складає 3 000,00 грн, що підтверджено належними та допустимими доказами.

Разом з тим, позивач не скористався правом на подання клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Тому, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, оскільки після ухвалення постанови апеляційного суду, яким апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін, надання належних доказів на підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу, клопотання передбачене ч. 5 ст. 137 ЦПК України, про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, у матеріалах справи відсутнє, беручи до уваги вище наведені правові норми та обставини, суд апеляційної інстанції доходить висновку про задоволення заяви представника ОСОБА_2 - адвоката Демиденка В.А. та ухвалення додаткової постанови про стягнення витрат за надану правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270, 367, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Заяву представника ОСОБА_2 - адвоката Демиденка Вячеслава Анатолійовичапро ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 000,00 гривень витрат за надану правову допомогу адвокатом у суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

Т.Л. Фетісова