Провадження №2/523/1430/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Далеко К.О.,

за участю секретаря судового засідання - Іванченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №17 м. Одеси, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 13.11.2023р було відкрито загальне позовне провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя.

04.04.2024 року до канцелярії суду надійшла спільна заява представників сторін ОСОБА_1 адвоката Смирнова А.І. та ОСОБА_2 адвоката Подорожнього А.С., про затвердження мирової угоди, в якій вони просять суд затвердити мирову угоду, укладену між сторонами у цивільній справі №523/20004/23, та закрити провадження у справі, надавши при цьому примірник такої мирової угоди. У заяві про затвердження мирової угоди сторони також просили скасувати заходи забезпечення позову та розглянути справу у їх відсутність.

Сторони та їх представники до судового засідання не з`явились, були повідомлені про розгляд справи належним чином. Спільною заявою про затвердження мирової угоди від 04.04.2024 року представники сторін ОСОБА_1 адвокат Смирнов А.І. та ОСОБА_2 адвокат Подорожній А.С., просили провести засідання та затвердити мирову угоду за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що мирову угоду укладену між сторонами по справі слід затвердити, провадження у справі закрити, та скасувати заходи забезпечення позову, з огляду на таке.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої стаття 13 ЦПК України передбачає, у тому числі, можливість для учасника справи розпоряджатись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

З матеріалів справи вбачається, що сторони справи з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок, які стосуються лише прав та обов`язків сторін, уклали у справі мирову угоду та просили суд її затвердити, про що вони зробили письмову спільну заяву.

Згідно з ч. 3 ст. 207 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 207 ЦПК України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними, або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, які він представляє, суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2 роз`яснено, що у разі якщо умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб (не сторін), суд визнає мирову угоду та закриває провадження у справі.

П. 5 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Частиною 2 ст.256 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2001 року.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 09 жовтня 2023 року шлюб розірвано.

Предметом поділу між сторонами по цій справі, являється майно що набувалось подружжям під-час перебування у шлюбі, а тому є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, в силу ст.ст. 60, 61 Сімейного кодексу України, а саме:

- земельна ділянка, за адресою: АДРЕСА_1 , за цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови (код Українського класифікатора цільового використання землі -1.8 для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва), кадастровий номер :02:001:0698, площею 0,0957.

Право власності зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.09.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області Денісовою О.А., зареєстровано в реєстрі за № 1428.

- квартира АДРЕСА_2 , яка складається в цілому з трьох кімнат, житловою площею 39,4 м2, загальною площею 67,6 м2.

Право власності зареєстровано за ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гребенюк І.М., зареєстровано в реєстрі за №16384.

Суд виходить із того, що факт реєстрації нерухомого майна, придбаного у період шлюбу, на ім`я одного з подружжя не означає, що воно належить лише особі, на ім`я якої зареєстроване. Таке майно є спільною сумісною власністю подружжя. Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного суду, викладеними в постанові від 01 квітня 2020 року у справі № 462/518/18 (провадження № 61-13422св19), які суд в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин.

Сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписали мирову угода від 04 квітня 2024 року на наступних умовах:

1. Відповідач ОСОБА_2 бере на себе зобов`язання, відшкодувати вартості квартири АДРЕСА_2 відповідно вартості визначеної в судової оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертизи у цивільній справі №523/20004/23, а саме ринкова вартість квартири АДРЕСА_3 складає 1 730 966,00 грн (один мільйон сімсот тридцять дев`ятсот шістдесят шість) гривень 00 копійок. Сума до відшкодування складає 865 483,00грн (вісімсот шістдесят п`ять чотириста вісімдесят три) гривень 00 копійок. ОСОБА_2 передає грошові кошти до підписання мирової угоди.

2. Позивачка ОСОБА_1 бере на себе зобов`язання відмовитись від права на частину квартири АДРЕСА_3 , яка є предметом розгляду в судовій справі №523/20004/23, та визнає за ОСОБА_2 право особистої власності на всю квартиру АДРЕСА_3 , що підтверджується договором купівлі продажу від 21 грудня 2006 року №16383, що був укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13245201 від 17.01.2007 року власником квартири є ОСОБА_2 . ОСОБА_1 отримує грошові кошти до підписання мирової угоди, про що свідчить розписка.

3. Позивачка ОСОБА_1 визнає, що втрачає право користування квартирою АДРЕСА_3 .

4. Позивач ОСОБА_1 та Відповідач ОСОБА_2 прийшли до згоди:

- Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частини земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; за цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови (код Українського класифікатора цільового використання землі -1.8 для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва), кадастровий номер :02:001:0698, площею 0,0957 га, та була придбана згідно договору від 21 вересня 2011 року, що був укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 . Власником якої є ОСОБА_1 .

- Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частини земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; за цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови (код Українського класифікатора цільового використання землі -1.8 для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва), кадастровий номер :02:001:0698, площею 0,0957 га та була придбана згідно договору від 21 вересня 2011 року, що був укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 . Власником якої є ОСОБА_1 .

5. Сторонам зрозуміло, що у разі визнання судом цієї угоди та її затвердження, провадження у цивільній справі закривається і призводить до неможливості повторного звернення до суду з тотожним позовом. Наслідки укладання мирової угоди, зміст ст.ст. 207, 208 ЦПК України Сторонам роз`яснені і зрозумілі.

6. Мирова угода набирає законної сили з моменту її підписання Сторонами та набрання законної сили ухвали Суворовського районного суду міста Одеси по справі №523/20004/23 про затвердження мирової угоди, діє до повного виконання зобов`язань, передбачених цією угодою, і є обов`язковою для Сторін. У разі відмови суду у затвердженні тексту цієї мирової угоди будь-які домовленості, які були досягнуті в переговорах та скріплені підписами під цією угодою, втрачають свою силу.

7. Ухвала Суворовського районного суду міста Одеси про затвердження цієї мирової угоди є виконавчим документом відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». У випадку невиконання чи неналежного виконання Сторонами умов цієї мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає що умови мирової угоди, укладеної між сторонами справи, не суперечать закону та не порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, не є невиконуваними.

Судом встановлено, що мирову угоду підписано представниками сторін, які мають повноваження на підписання мирової угоди.

Як вбачається зі змісту мирової угоди, вона стосується лише прав та обов`язків сторін, фактично визначає порядок поділу між ними майна, яке являється спільною сумісною власністю подружжя.

Сторонам справи відомо наслідки укладення у справі мирової угоди та затвердження її судом, а саме: у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Можливість укладення мирової угоди судом при розгляді такої категорії справ, як поділ майна подружжя, підтверджується правовими висновками Верховного Суду у складі суддів Касаційного цивільного суду, викладеними у постанові від 20 листопада 2019 року по справі № 463/4676/14-ц, які враховуються судом згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України.

Враховуючи те, що мирова угода, укладена між сторонами 04 квітня 2024 року, не суперечить діючому законодавству, укладена стосовно майна, яке є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, укладена в інтересах обох сторін, які подали відповідну заяву, виконання сторонами умов мирової угоди не порушує інтересів інших осіб, суд вважає за можливе її затвердити, при цьому закрити провадження у справі № 523/20004/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя.

Крім того, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13.11.2023 року було вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , та складається з трьох кімнат, житловою площею 39,4 м2, загальною площею 67,6 м2, що зареєстрована за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), реєстраційний номер майна: 16628054, та заборонено вчиняти будь - які реєстраційні дії.

Відповідно до ч. 1 та ч. 9 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Приймаючи до уваги, що провадження по цивільній справі №523/20004/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя, суд дійшов висновку, що необхідність у забезпеченні позову відсутня, а тому заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2023 року слід скасувати.

На підставі викладеного та керуючись статтями: 11, 14, 175, п.4 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Спільну заяву позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди і закриття провадження у справі № 523/20004/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя - задовольнити.

Прийняти та затвердити мирову угоду по цивільній справі № 523/20004/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя, укладену 04 квітня 2024 року між позивачем ОСОБА_1 , з однієї сторони, та відповідачем ОСОБА_2 , з іншої сторони, на наступних умовах:

1. Відповідач ОСОБА_2 бере на себе зобов`язання відшкодувати вартості квартири АДРЕСА_2 , відповідно вартості визначеної в судової оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертизи у цивільній справі №523/20004/23, а саме ринкова вартість квартири АДРЕСА_3 складає 1 730 966,00 грн. (один мільйон сімсот тридцять тисяч дев`ятсот шістдесят шість) гривень 00 копійок. Сума до відшкодування складає 865 483,00грн (вісімсот шістдесят п`ять тисяч чотириста вісімдесят три) гривні 00 копійок. ОСОБА_2 передає грошові кошти до підписання мирової угоди.

2. Позивачка ОСОБА_1 бере на себе зобов`язання відмовитись від права на частину квартири АДРЕСА_3 , яка є предметом розгляду в судовій справі №523/20004/23, та визнає за ОСОБА_2 право особистої власності на всю квартиру АДРЕСА_3 , що підтверджується договором купівлі продажу від 21 грудня 2006 року №16383, що був укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діяла від імені та в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_2 . Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13245201 від 17.01.2007 року власником квартири є ОСОБА_2 . ОСОБА_1 отримує грошові кошти до підписання мирової угоди, про що свідчить розписка.

3. Позивачка ОСОБА_1 визнає, що втрачає право користування квартирою АДРЕСА_3 .

4. Позивач ОСОБА_1 та Відповідач ОСОБА_2 прийшли до згоди:

- Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; за цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови (код Українського класифікатора цільового використання землі -1.8 для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва), кадастровий номер :02:001:0698, площею 0,0957 га, та була придбана згідно договору від 21 вересня 2011 року, що був укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 . Власником якої є ОСОБА_1 .

- Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), в порядку поділу майна подружжя право власності на 1/2 частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; за цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови (код Українського класифікатора цільового використання землі -1.8 для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва), кадастровий номер :02:001:0698, площею 0,0957 га та була придбана згідно договору від 21 вересня 2011 року, що був укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 . Власником якої є ОСОБА_1 .

5. Провадження у справі №523/20004/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя - закрити. Наслідки закриття провадження по справі, що передбачені п.4, 5 ч.1 ст.255,256,208 ЦПК України, Сторонам відомі.

6. Мирова угода набирає законної сили з моменту набрання законної сили ухвали Суворовського районного суду міста Одеси по справі №523/20004/23 про затвердження мирової угоди, діє до повного виконання зобов`язань, передбачених цією угодою, і є обов`язковою для Сторін.

7. У разі будь-якого невиконання або неналежного виконання цієї мирової угоди, ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 23.05.2024 року у справі №523/20004/23 про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, у розумінні статті 175 Цивільного процесуального кодексу України та п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-УІІІ, є обов`язковою на всій території України і підлягає примусовому виконанню відповідними органами та особами, які здійснюють примусове виконання рішень, визначеними статтею 5 даного Закону. У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди, ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Дана мирова угода складена в трьох примірниках, по одному для кожної із сторін, та для Суворовського районного суду міста Одеси.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 23 травня 2024 року по цивільній справі №523/20004/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя, у вигляді:

- арешту та заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , та складається з трьох кімнат, житловою площею 39,4 м2, загальною площею 67,6 м2, що зареєстрована за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), реєстраційний номер майна: 16628054.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 ,

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 .

Ухвала набирає законної сили негайно з дня її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Ухвала складена 28.05.2024р.

Суддя: К.О. Далеко