Справа № 939/3221/24
РІШЕННЯ

Іменем України

11 грудня 2024 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді Стасенка Г.В.,

за участі секретаря судового засідання Клопот О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в селищі Бородянці Бучанського району Київської області по вул. Шевченка, 3 цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Бучанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до районного суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України помер її батько ОСОБА_2 , який був зареєстрований в АДРЕСА_1 . Отримати свідоцтво про смерть свого батька, встановленого Україною зразка, вона не може, оскільки факт його смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті ОСОБА_2 їй необхідно для прийняття спадщини.

Просила суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований в АДРЕСА_1 , і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Луганську Луганської області.

В судове засідання заявниця ОСОБА_3 не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності; свої вимоги вона підтримує і заяву просить задовольнити.

Заінтересована особа Бучанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)в судове засідання свого представника не направила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином,направила до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника відділу.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта громадянки України, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Луганську Луганської області. (а. с. 8)

З копії свідоцтва про народження вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народилася у місті Ворошиловград Ворошиловградської області і її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (свідоцтво видано російською мовою). (а. с. 12)

Відповідно до копії свідоцтва про народження, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народилася у місті Ворошиловград Ворошиловградської області і її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ; переклад свідоцтва про народження з російської мови на українську мову було зроблено перекладачем ОСОБА_5 та цей переклад засвідчено приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Савчинською - Федоровою Н.Г. 12 серпня 2022 року і зареєстровано у реєстрі за № 3502. (а. с. 14-15)

Згідно з копією довідки від 12 вересня 2022 року № 3216-, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка міста Луганська, яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , взята на облік внутрішньо переміщеної особи і її фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 . (а. с. 20)

Згідно з копією довідки про смерть № С-01883 від 16 жовтня 2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 о 12-й годині 15 хвилин в місті Луганську самопроголошеної Луганської народної республіки;причина смерті: хронічна недостатність кровообігу, атеросклеротичний кардіосклероз. (а. с. 17)

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, яке видане 16 жовтня 2024 року Ленінським відділом запису актів цивільного стану міста Луганська департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції самопроголошеної Луганської народної республіки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Луганську Луганської області самопроголошеної Луганської народної республіки, про що складений відповідний запис № 9 (російською мовою). (а. с. 16)

На підтвердження поховання ОСОБА_2 до матеріалів справи додано фотокартки з місця здійснення поховання ОСОБА_2 , із зазначенням на хресті з рушником дати його народження - ІНФОРМАЦІЯ_4 та із зазначенням дати його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року за № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення", м. Луганськ відноситься до території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

За правилами ст. 1, 9, 17, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. У разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах проти Туреччини ("Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), a також Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ila§cu and Others v.Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН), який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою, не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявниці, суд приймає рішення на підставі всіх поданих доказів, в тому числі з урахуванням документу, який виданий установою, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, та які, як виняток, приймаються до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Оцінюючи досліджені докази, суд вважає підтвердженим і таким, що підлягає встановленню факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець міста Луганська, помер у місті Луганську Луганської області ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за правилами ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану України.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства,підлягаєнегайному виконанню.

Керуючись ст. 259, 263 - 265, 315, 316, 317, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смертіОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця міста Луганська, який був зареєстрований у АДРЕСА_1 і помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Луганську Луганської області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Головуючий - суддя Геннадій СТАСЕНКО