РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м. Мукачево Справа №303/4121/24

2-о/303/196/24

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді - Кость В.В.,

секретар судового засідання Чухайло К. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево цивільну справу

за заявою ОСОБА_1

заінтересована особа: ОСОБА_2

про встановлення факту постійного догляду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту постійного догляду за своєю матір`ю ОСОБА_2 .

Як на підставу для задоволення заяви, ОСОБА_1 посилається на те, що його мати є особою з інвалідністю другої групи загального захворювання безтерміново, у зв`язку з чим, вона не здатна до самообслуговування, а тому заявник змушений здійснювати постійний догляд за нею.

Заявник у судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Від заінтересованої особи також надійшла заява про розгляд справи без її участі, заяву просить задоволити та встановити означений юридичний факт.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

Згідно зі ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Конституцією Україна проголошена соціальною державою, політика якої спрямована на створення умов, які забезпечують гідне життя та вільний розвиток людини. Зокрема, в її статті 3 людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнані найвищою соціальною цінністю.

За визначенням, яке міститься в частині першій ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження це вид непозовного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтереси особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорювальних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (частини третя та четверта ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до частини другої ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У переданій на розгляд суду заяві заявник посилається на те, що він є єдиною особою, яка зайнята постійним доглядом за своєю матір`ю - ОСОБА_2 , яка потребує постійного стороннього догляду.

На підтвердження наведених доводів, заявником подано суду наступні докази.

Так, дані свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 15.09.1982 року свідчать про те, що батьком заявника є « ОСОБА_3 » та мати « ОСОБА_2 » (а.с. 10).

Тобто, заявник та заінтересована особа є сином та матір`ю.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають разом за однією адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відміткою у копії паспорту заявника та заінтересованої особи, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 29.01.2024 (серія 12 ААГ №703423), ОСОБА_2 має другу групу інвалідності (безтерміново) та їй рекомендовано лікування у травматолога.

Згідно з даними витягу з протоколу ЛКК від 19.04.2024 заінтересованій особі встановлено ряд діагнозів, вона є непрацездатною та потребує догляду та нагляду (а.с. 15).

В матеріалах справи також міститься нотаріально засвідчена заява заінтересованої особи про те, що вона підтверджує, що єдиною особою, яка здійснює за нею постійний догляд та фінансове (грошове) та матеріальне забезпечення є її син ОСОБА_1 (а.с. 17).

У статті 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» (надалі - Закон) наведено детермінацію понять особи з інвалідністю, інвалідності та догляду за особою з інвалідністю.

Так, особа з інвалідністю - повнолітня особа зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність; інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист; догляд за особою з інвалідністю (дитиною з інвалідністю) - сукупність соціальних послуг, спрямованих на соціально-побутову допомогу та підтримку, захист і забезпечення життєдіяльності особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю).

Надаючи правову оцінку таким доводам заявника суд констатує, що досліджені судом, у межах розгляду даної справи, фактичні дані дають підстави для висновку про можливість встановлення в судовому порядку зазначеного заявником факту, з метою забезпечення юридичної визначеності, як складової принципу верховенства права, у правовідносинах, пов`язаних із необхідністю забезпечення постійного догляду з боку заявника над своєю матір`ю, за умови документально підтвердженого стану її здоров`я.

З огляду не наведене, слід вважати сформованою у правовій площині мету звернення заявника до суду із вищевказаною заявою.

За таких обставин справи, суд вважає, що встановлення факту здійснення догляду не суперечить законодавству і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні цієї заяви, судом не встановлено.

Встановлення означеного перед цим факту має юридичне значення для заявника, а також напряму впливає на його права, обов`язки та інтереси заінтересованої особи, яка потребує постійного стороннього догляду, за відсутності даних про інших осіб, які б могли здійснювати такі заходи.

Таким чином, вимоги за заявою є підставними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 77-80, 263, 296, 300, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. Заяву - задоволити.

2. Встановити факт відносно того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є єдиною особою, яка здійснює постійний догляд за своєю матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5. Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя В.В. Кость