Справа № 565/975/24
Провадження № 2/565/322/24
У Х В А Л А

03 червня 2024 року м. Вараш

Суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області Бренчук Г.В., розглянувши матеріали позовної заяви Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Вараської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в:

Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Вараської міської ради звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подана заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч.5 ст.177 ЦПК України).

Відповідно до ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

У постанові від 11 липня 2018 року у справі №904/8549/17 Верховним Судом висловлено правову позицію, що не засвідчені належним чином копії документів є належними, проте недопустимими доказами у справі та є підставою для скасування судового рішення.

Позивачем не дотримано вищезазначених вимог та долучено до позовної заяви копії документів, які не засвідчені належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У позовній заяві зазначено, що адреса фактичного місця проживання відповідача ОСОБА_2 АДРЕСА_1 .

Згідно з інформацією Департаменту соціального захисту та гідності Виконавчого комітету Вараської міської ради № 1631-7100-01-31-7112-24 від 30 травня 2024 року ОСОБА_2 у Вараській територіальній громаді не зареєстрований.

У відповіді ВОМІРМП УДМС України в Рівненській області від 24 травня 2024 року на запит суду зазначено, що 12 лютого 2019 року зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Посвідка на тимчасове проживання в Україні дійсна до 04 грудня 2019 року.

Відповідач ОСОБА_2 є громадянином Алжирської Народної Демократичної Республіки, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Відповідно до статті 2 Закону України «Про міжнародне приватне право» до питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, цей Закон застосовується, зокрема, щодо підсудності судам України справ з іноземним елементом.

Якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору (ч.1 ст.3 Закон України «Про міжнародне приватне право»).

За змістом ч.2 ст.3 ЦПК правила про підсудність, передбачені в міжнародних договорах, мають пріоритет перед нормами внутрішнього права.

Питання підсудності регулюється ст.497 ЦПК України, згідно з якою підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У ст.76 Закону України «Про міжнародне приватне право» перелічені випадки, коли суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом.

Право позивача на звернення до українського суду з позовом про позбавлення батьківських прав того з батьків, який є громадянином іноземної держави, залежить від наявності в останнього постійного місця проживання на території України, тому позивачу слід зібрати необхідні докази, які будуть підтверджувати факт, що відповідач має в України постійне місце проживання. Такими доказами можуть слугувати відповіді від відповідних державних органів.

Якщо ж іноземець мав постійне місце проживання на території України, яке буде відоме позивачу, але на момент звернення з позовом до суду буде відсутня інформація чи збереглося таке місце проживання за відповідачем - іноземцем, тоді позивач може звертатись до українського суду відповідно до правил ч.1 ст.27 та ч.9, 10 ст.28 ЦПК України, тобто за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача в Україні, але разом з тим, необхідно надати докази, які будуть підтверджувати, що відповідач дійсно був зареєстрований за адресою вказаною в позовній заяві про позбавлення батьківських прав.

Суд зазначає, що ані норми Закону України «Про міжнародне приватне право», ані інші законодавчі акти не передбачають, що національні суди можуть приймати до свого провадження і розглядати справи про позбавлення батьківських прав, відповідачем за яким є громадянин іншої держави, який не має місця проживання або місцезнаходження в Україні.

Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі N200/421/19.

Статтею 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених в статтях 175, 177 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене вище, подану позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 177, 185 України, суд

у х в а л и в:

Залишити позовну заяву Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Вараської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Надати позивачу строк десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків в зазначений строк позовна заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://kzm.rv.court.gov.ua.

Суддя Г.В.Бренчук