СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-н/759/757/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м.Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Твердохліб Ю.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОСЕРВІСБУД" нарахованої, але невиплаченої заробітної плати,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ "ГІДРОСЕРВІСБУД" нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2024 року визначено головуючу суддю Твердохліб Ю.О. та 03.12.2024 року заяву передано судді.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд встановив наступне.

Так, згідно п. 1 ч.1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються документи, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, в підтвердження суми, яка стягується повинен бути наданий належним чином оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати, зокрема довідка бухгалтерії, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Отже, наданий документ повинен підтверджувати розмір заборгованості по заробітній платі (суму до виплати з урахуванням отриманих податків і зборів).

У відповідності до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Заявником до заяви про видачу судового наказу надано копії наказу № 1 від 17.05.2016 року ТОВ "ГІДРОСЕРВІСБУД" про призначення на посаду ОСОБА_1 , трудової книжки ОСОБА_1 , наказу № ГІД00000001 про припинення трудового договору (контракту), листа-відповіді ТОВ "ГІДРОСЕРВІСБУД" вих № 01-11/2024 року від 01.11.2024 року на адвокатський запит.

Надані до суду матеріали заяви не містять довідки про заборгованість ТОВ "ГІДРОСЕРВІСБУД" перед ОСОБА_1 по заробітній платі на день звернення до суду із заявою про видачу судового наказу.

Таким чином, встановлено, що звертаючись до суду зі заявою про стягнення суми нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, в обґрунтування вимог заяви заявником не долучено належних та допустимих доказів, що підтверджують наявність заборгованості по заробітній платі, оскільки така заборгованість підтверджується саме довідкою про нараховану, але не виплачену заробітну плату. Також заявником не вказано період такої заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, з поданої заяви про видачу судового наказу і поданих документів вбачається спір про право на предмет вимоги про стягнення суми, що за правилами п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу, та відповідно заявлений спір має бути вирішений у порядку позовного провадження, а тому у видачі судового наказу з приводу заявлених вимог необхідно відмовити.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 163 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу;.

Разом з цим, суд, звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 163, 165, 353, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОСЕРВІСБУД" нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Ухвалу суду надіслати заявнику, роз`яснивши право звернення з тими самими вимогами у порядку позовного провадження.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Ю.О. Твердохліб