Номер провадження: 22-ц/813/5701/24
Справа № 522/7662/23
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

05.06.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді Дришлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Соловйова Віктора Вікторовича на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2023 року надійшов позов ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 29,3 кв.м. та житловою площею 15,4 кв.м. після смерті дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є рідним племінником та єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , який своєчасно звернувся до нотаріуса з заявою про отримання спадщини після смерті дяді. У нотаріуса було отримано свідоцтво про право на спадщину за законом на недоотримані пенсії померлим та відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа якої 29,3 кв.м, на підставі ненадання правовстановлюючих документів та рекомендовано звернутись за захистом свої прав в судовому порядку.

30 квітня 2024 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси вирішено позовну заяву ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити та визнати право власності у порядку спадкування за законом за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 29,3 кв.м. та житловою площею 15,4 кв.м. після смерті дядька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21 травня 2024 року канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Соловйова Віктора Вікторовича на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року. В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянта зазначає, що ОСОБА_1 не була залучена до участі у справі, однак їй на праві власності належить 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , а власником іншої 1/2 частини цієї квартири є її чоловік. Представник апелянта з цього приводу вказує на те, що суд першої інстанції визнав за позивачем право власності на квартиру, яка збігається з квартирою апелянта, як за номером квартири та і за номером будинку та обидві знаходяться у місті Одесі. Тому, як вважає представник апелянта, наявність двох квартир за однаковою адресою впливає на права та законні інтереси апелянта, оскільки це протирічить діючому законодавству, створює невизначеність у ототожненні квартир із їх власниками, сприятиме плутанині в нарахуванні комунальних платежів, можливих обтяжень, відчуження квартири іншим особам. Крім того, на думку представника апелянта, посилання суду на правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 11 грудня 2013 року, є помилковим, оскільки в тій справі судами було встановлено, що причин для відмови у приватизації квартири не було, так як спадкодавець звертався до органу приватизації належним чином і будь-які перешкоди у передачі йому у власність квартири не було. У даній же справі, як зазначає представник апелянта, сам позивач вказує на те, що причиною неможливості приватизації стало те, що причиною в апелянта вже знаходилася у приватній власності квартира з такою ж адресою, однак суд першої інстанції вказаного при ухвалені оскаржуваного рішення не врахував, чим порушив права та законні інтереси апелянта. З огляду на викладене в апеляційній скарзі, представник апелянта просить рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року скасувати та ухвалити нове, яким у задоволення позову відмовити у повному обсязі, а також здійснити розподіл судових витрат. При цьому, представник апелянта зазначив, що попередні судові витрати апелянта складають фіксований гонорар адвоката у розмірі 19580 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 352 ЦПК особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст оскаржуваного рішення складений 07 травня 2024 року, апеляційну скаргу подано до Одеського апеляційного суду 21 травня 2024 року, отже строк на апеляційне оскарження пропущений не був.

Разом з тим, апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, оскільки судовий збір за подання апеляційної скарги сплачено не у повному розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Судовий збір за звернення до суду із апеляційною скаргою становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

До апеляційної скарги було долучено квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1550,4 грн та в апеляційній скарзі представник апелянта зазначив, що можливість обрахувати розмір судового збору що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги відсутня, оскільки в ознайомленні з матеріалами справи в суді першої інстанції йому було відмовлено.

Таким чином, з огляду на викладене та враховуючи, що апеляційна скарга надійшла безпосередньо до Одеського апеляційного суду, апеляційний суд вважає за потрібне залишити апеляційну скаргу без руху та витребувати матеріали цивільної справи із суду першої інстанції з метою встановлення ціни позову для подальшого визначення розміру судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. ст. 185, 357 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, а також у разі несплати судового збору, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє апелянта та надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись 175, 177, 185, ч. 4 ст. 356, 357 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Соловйова Віктора Вікторовича на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2024 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом залишити без руху.

Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси матеріали цивільної справи №522/7662/23 за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В процесі розгляду справ Одеським апеляційним судом застосовуються Правила організації ефективного цивільного судочинства, затверджені Радою суддів України №14 від 28.02.2020 року, з текстом яких можна ознайомитися за посиланням: https://oda.court.gov.ua/sud4813/inshe/3/1163581/

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк