Провадження № 2-з/686/184/24
УХВАЛА

04 вересня 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Стефанишин С.Л. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Іваницького Андрія Мироновича про забезпечення позову до подання позовної заяви,

встановив:

03.09.2024 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Іваницького Андрія Мироновича про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій останній просить накласти арешт на транспортний засіб марки RENAULT модель KOLEOS, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ).

В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що 07 лютого 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_4 від 07.02.2015 року. 06 січня 2022 року році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали автомобіль марки RENAULT модель KOLEOS, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який зареєстрували за ОСОБА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу № 7162/22/000032 від 06.01.2022 року. 21 листопада 2023 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Оскільки автомобіль був набутий ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як подружжям за час шлюбу за спільні кошти, є спільною сумісною власністю та підлягає поділу, а також враховуючи те, що спірний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_2 , перебуває у його користуванні, є неподільною річчю, ОСОБА_1 як інший з подружжя, взагалі не використовується, тому ОСОБА_1 має намір звернутись з позовною заявою про поділ спільного майна подружжя шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 вартості належної їй частки у спільному майні подружжя. Предметом вищезазначеного позову буде: стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації, що становить 1/2 вартості автомобіля як об`єкту спільної сумісної власності подружжя.

Таким чином, накладення арешту може істотно ускладнити та унеможливити ефективний захист, поновлення порушених прав ОСОБА_1 (у разі задоволення позову), за захистом яких остання звернулася до суду, адже не вжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що ОСОБА_2 , будучи власником рухомого майна, може здійснити його відчуження.

Вказане призведе до того, що ОСОБА_1 не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за її позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить або взагалі унеможливить поновлення його порушених прав та інтересів.

Відчуження вказаного автомобіля іншій особі може унеможливити виконання рішення, а значить може унеможливити або істотно ускладнити ефективність судового захисту. Оскільки майно, яке належить відповідачеві на праві приватної власності на момент пред`явлення позову до нього, може бути відчуженим, на момент виконання рішення, а забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно є адекватним, співвідноситься з предметом позову, та не порушить права власника автомобіля, на думку позивача, зазначений захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення, а клопотання про накладення арешту є необхідним для забезпечення виконання рішення у справі у разі задоволення позову про поділ майна подружжя.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що вказану заяву слід задовольнити, посилаючись на наступне.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тому, під час визначення необхідності застосування заходів забезпечення цього позову слід керуватися не лише тим, чи не ускладнить або унеможливить їх не застосування виконання рішення суду, а й чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування.

Таким чином, забезпечення позову є не тільки гарантією виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, а й засобом запобігання порушення прав.

Згідно з п.1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб або забороною вчиняти певні дії.

Також, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) зазначено, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази.

Згідно ст.153 ч.1 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та як гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин.

Окрім того, слід врахувати, що запропонований ОСОБА_1 захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки RENAULT модель KOLEOS, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_2 до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав останнього та не завдасть йому шкоди чи збитків, адже накладення арешту на означений автомобіль не позбавляє ОСОБА_2 права користування ним, а також, запропонований спосіб забезпечення позову (накладення арешту на автомобіль) є співмірним з обсягом майбутніх позовних вимог ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення майбутніх позовних вимог, з урахуванням співмірності забезпечення позову заявленим у майбутньому позовним вимогам, заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Іваницького Андрія Мироновича про забезпечення позову підлягає задоволенню та слід застосувати заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки RENAULT модель KOLEOS, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Керуючись ст.149 ч.2, ст. 150, ст.152 ч.4, ст.153 ч.1 ЦПК України, суддя, -

постановив:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Іваницького Андрія Мироновича про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки RENAULT модель KOLEOS, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), без позбавлення права користування вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Копію ухвали для виконання направити до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Хмельницькій області (філія ГСЦ МВС) (29018, м. Хмельницький, вул. Західно-Окружна, 11/1) та Хмельницької регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» (вул. Шевченка, буд.79А, м. Хмельницький, 29007).

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Сергій Стефанишин