Справа № 206/930/24
Провадження № 2/206/652/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2024 Самарський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Похил А.В.

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

І. Стислий виклад позиції позивача, представника позивача, відповідача та представника відповідача.

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, яку обґрунтував тим, що 03.06.2020 між ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 853/20-Т/Дп/06 згідно якого ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 31.05.2021 в м. Дніпро, сталася ДТП за участю автомобіля марки «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля марки «Toyota Venza» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Дана ДТП склалася в результаті порушення ПДР водія автомобіля «Toyota Venza» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 . У зв`язку з названою подією, згідно заключення експерта від 14.06.2021, наданого судовим експертом Мазурек А.А., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 складає 166742,55 грн., вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 складає 218260,46 грн. Проте, згідно Рахунку № АМ30720 від 04.06.2024, наданого ТОВ фірма «Алмаз Мотор, Лтд» вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 склала 199937,00 грн. Факт проведення відновлювального ремонту автомобіля марки «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 підтверджується Актом наданих послуг № АМ30720 від 20.07.2021, що складений ТОВ фірма «Алмаз Мотор, Лтд». Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Toyota Venza» д.н.з. НОМЕР_2 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО» (Поліс № 202706060), ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» має право зворотної вимоги до зазначеного товариства, тому в порядку прямого врегулювання була зарахована сума в розмірі 129000,00 грн. (згідно Рахунку № АМ30720 від 04.06.2021, що підтверджується платіжною інструкцією № 33677251 від 22.06.2021, страховим актом про «Пряме врегулювання» збитку та розрахунком до нього. Тобто, невиплаченою залишається сума в розмірі 70937,00 грн (199937,00 грн. 129000,00грн. = 70937,00 грн.). Представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» 70937,00 грн., як відшкодування витрат заподіяних позивачеві та судові витрати (а.с. 1-2).

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що дійсно 31.05.2021 сталося ДТП за її участю. Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/5987/21 на неї накладено штраф по даній справі. Після вказано ДТП, огляду автомобілів представниками поліції та страхової компанії протягом трьох років до неї ніхто включаючи позивача не звертався щодо питань додаткових відшкодувань. Жодних попереджень або претензій за цей час нею також отримано не було. Окрім цього, на огляд автомобілю марки «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 , ні позивач, ані потерпіла сторона її не запрошували. Аналізуючи висновок експерта ОСОБА_6 слід врахувати, що вартість ремонту пошкодженого авто складає 166742,55 грн., проте позивач посилається на рахунок № АМ30720 від 04.06.2021 та акт АМ30720 від 20.07.2021, складений ТОВ фірма «Алмаз Мотор, ЛТД» на загальну суму виконаних робіт 199937,00 грн. Так, відповідач звертає увагу суду, що додані до позову рахунок та акт не підписані з боку замовника, а отже не можуть прийматися в якості належних доказів. Також, незрозуміло чому саме ТОВ фірма «Алмаз Мотор, ЛТД» надала вказані розрахунки і на чому вони ґрунтувалися. В свою чергу, як відповідач ОСОБА_2 частково погоджується з позовними вимогами, враховуючи висновки експерта, тобто із розрахунку з 37742,55 грн. = 166742,55 грн. 129000,00 грн. (оплачена частина за полісом). Відповідач звертає увагу, що за всім текстом позовної заяви невірно вказане її прізвище, замість « ОСОБА_7 » вказано « ОСОБА_8 ». Крім цього, враховуючи несподіваність пред`явленого позову та нинішній матеріальний стан під час воєнного стану, відповідач просила суд розглянути питання щодо розстрочення виконання рішення суду на 6 місяців (а.с. 59).

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої зазначено, що при написанні позовної заяви була допущена технічна помилка, а саме не вірно була вказана літера в прізвищі відповідача замість « ОСОБА_2 » має бути « ОСОБА_2 » (що підтверджується постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2021 справа № 201/5987/21). ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на адресу відповідача було направлено звичайним листом без повідомлення претензію (вих. № /р від 05.07.2021) про необхідність здійснення виплати страхового відшкодування. Проте, станом на дату подачі позовної заяви відповідачем жодних виплат на користь позивача здійснено не було. Твердження відповідача щодо неповідомлення позивачем про огляд транспортного засобу, є безпідставним, оскільки згідно п. 5.2 Наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 «Про затвердження методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», вказано, що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. Тобто зазначений пункт не містить імперативної вимоги до позивача викликати заінтересованих осіб на огляд транспортного засобу. Відповідно до умов договору страхування, а саме п. 27.10. «Кошторис збитків складається страховиком виходячи з відновлення пошкодженого т.з. на підставі рахунків СТО. У зв`язку з чим позивачем і було відшкодовані витрати на ремонт автомобіля згідно рахунку № АМ30720 від 04.06.2021, наданого ТОВ фірма «Алмаз Мотор, Лтд» у розмірі 199937,00 грн. Для підтвердження, ремонту застрахованого т.з. «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 , позивачем було отримано від ТОВ фірма «Алмаз Мотор, Лтд» акт наданих послуг № АМ30720 від 20.07.2021, як доказ відновлювального ремонту. Акт виконаних робіт підписується страхувальником та виконавцем робіт. Відповідно до умов договору страхування страхувальник не зобов`язаний надавати підписані ані рахунки СТО, а ні акти виконаних робіти страховику. Позивач відповідно до умов договору страхування здійснює оплату страхового відшкодування на підставі рахунку СТО, а не контролює підписання їх. Окремо звертає увагу суду на те, що відповідач немає змогу самостійно після отримання позовної заяви від ПрАТ «СК Арсенал Страхування» звернутися на СТО ТОВ фірма «Алмаз Мотор, Лтд» для отримання інформації стосовно підтвердження проведення ремонту т.з. «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 , що в свою чергу зроблено не було. Також, представник позивача звертає увагу суду, що згідно заключення експерта від 14.06.2021, наданого судовим експертом Мазурек А.А., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 складає 166742,55 грн., вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу «Toyota Corolla» д.н.з. НОМЕР_1 складає 218260,46 грн. У разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, ПРАТ «СК «Арсенал Страхування», має право звернутися до відповідача тільки за різницею між фактичною шкодою (199937,00 грн.) та страховим відшкодуванням страховика винної у ДТП особи (129000,00 грн.) у розмірі 70937 грн. 00 коп. Винуватець відповідає за заподіяну шкоду, якщо вона перевищує розмір страхової суми або належить до сум, які страховик не повинен відшкодувати. Покладення відповідальності в розмірі заподіяної шкоди, яку повинен відшкодувати страховик винуватця суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності. ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося саме за різницею між виплатою СК відповідача та своєю виплатою потерпілому згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 853/20-Т/Дп/06 від 03.06.2020. Позивач заперечує про розстрочення виконання рішення суду оскільки, відповідач мав змогу після отримання позовної заяви з усіма підтверджуючими документами стосовно заборгованості, зв`язатися для врегулювання даного питання. Проте, навіть після подачі позовної заяви, ніяких дій з боку відповідача зроблено не було. Отже, з огляду на вищезазначене ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» жодним чином не порушило норм діючого законодавства та діяло виключно в межах прав, наданих чинним законодавством України, та умовами договору страхування. В зв`язку з вищевикладеним представник позивача, просив врахувати викладені обставини при прийнятті судом рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 74-75).

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні частково визнали позов, а саме в розмірі 37742,55 грн., також просили розстрочити виконання рішення суду строком на 6 місяців.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

23.02.2024 представник позивача звернувся до суду із позовною заявою з додатками (а.с. 1-46).

26.02.2024 було відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті на 20.03.2024 (а.с. 49).

18.03.2024 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, в якому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 51).

19.03.2024 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 54).

20.03.2024 судовий розгляд відкладено на 17.04.2024 у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 55).

17.04.2024 судовий розгляд відкладено на 06.05.2024 (а.с. 57).

03.05.2024 від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками (а.с. 59-60).

06.05.2024 судовий розгляд відкладено на 20.05.2024 (а.с. 66).

20.05.2024 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, в якому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 70).

20.05.2024 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив з додатками та клопотання про участь у всіх судових засіданнях в режимі відеоконференції (а.с. 72-79).

20.05.2024 судовий розгляд відкладено на 28.05.2024 (а.с. 80).

28.05.2024 проведено розгляд справи по суті, заслухано учасників процесу та досліджено письмові докази (а.с. 83).

28.05.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду (а.с. 84).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. ?

Судом встановлено, що ОСОБА_2 31 травня 2021 року об 11 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Тойота», д/н НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом в районі електроопори № 23 по пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі не переконалась в безпечності свого маневру, внаслідок чого здійснила наїзд на припаркований позаду автомобіль «Тойота», д/н НОМЕР_1 , що був залишений на місці стоянки водієм ОСОБА_9 . Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2021 ОСОБА_2 визнано винною і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 17).

Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «Toyota Coroll» д.н.з. НОМЕР_1 , були спричинені механічні пошкодження, а його власнику завданий матеріальний збиток.

03.06.2020 між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 853/20-Т/Дп/06 (а.с. 4-12).

Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Toyota Venza» з номерним знаком НОМЕР_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПРАТ «СК «ВУСО», що підтверджується витягом з бази М(Т)СБУ (страховий поліс серія ЕР № 202706060) (а.с. 39).

31.05.2021 потерпіла сторона звернулася з заявою власника/страхувальника автомобіля «Toyota Coroll» д.н.з. НОМЕР_1 про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу до ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» (а.с. 18).

Крім того, для визначення розміру відшкодування вартості відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Coroll» д.н.з. НОМЕР_1 , було складено та надано рахунок № АМ30720 від 04.06.2021 для сплати та акт надання послуг № АМ30720 від 20.07.2021, відповідно до яких вартість відновлювального ремонту вищезазначеного транспортного засобу склала 199937,00 грн. (з ПДВ) (а.с. 19-20).

У зв`язку з ДТП судовим експертом Мазурек А.А. було проведено огляд транспортного засобу «Toyota Coroll» д.н.з. НОМЕР_1 та складено протокол від 04.06.2021 з фототаблицями, відповідно до яких визначені пошкодження зазначеного автомобіля (а.с. 29-34).

Також, судовим експертом Мазурек А.А було надано висновок експерта по проведеній автотоварознавчій експертизі по визначенню вартості матеріальних збитків, у зв`язку з аварійними пошкодженнями, спричиненими автомобілю «Toyota Coroll» д.н.з. НОМЕР_1 відповідно до якого, всього вартість ремонтних робіт склала 30800,00 грн; всього вартість ремонту без врахування зносу 218260,46 грн.; всього вартість ремонту з урахуванням зносу 166742,55 грн. (а.с. 22-26).

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування від 16.06.2021, вартість ремонтно-відновлюваних робіт (Ср) та необхідних для ремонту матеріалів транспортного засобу марки «Toyota Coroll» д.н.з. НОМЕР_1 складає 199937,00 грн., франшиза згідно з п. 12.2 Закону України «Про ОСЦПВ власників наземних транспортних засобів» від 01.02.2016 1000,00 грн. сума страхового відшкодування дорівнює розміру збитку за вирахуванням франшизи за договором 129000,00 грн. (а.с. 42).

З страхового акту № 109.01143421-1 від 18.06.2021 встановлено, що ПАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило страхове відшкодування у розмірі 129000,00 грн., на рахунок ТОВ «Алмаз Мотор Лтд», що підтверджується платіжним дорученням № 33677251 (а.с. 41,43).

Відповідно до умов договору страхування, Страхового акту № 006.01142421-1 ПАТ «СК «Арсенал Страхування» 18.06.2021 сплатило страхове відшкодування у розмірі 70937,00 грн., на рахунок ТОВ «Алмаз Мотор Лтд», що підтверджується платіжним дорученням № 33677185 (а.с. 36).

Отже, різниця між виплаченим позивачем страховим відшкодуванням та сумою виплати отриманою від ПрАТ «СК «ВУСО» становить: 70937,00 грн. (199937,00 грн. 129000,00 грн.).

05.07.2021 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» надіслало на адресу ОСОБА_2 претензію вих. № 0/р, згідно якої відповідачеві запропоновано в добровільному порядку врегулювати спір і перерахувати на рахунок позивача суму в розмірі 70937,00 грн. (а.с. 44).

В той же час, станом на дату розгляду даної цивільної справи докази виконання відповідачем вимог сторони позивача відсутні.

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, відповідачем та представником позивача щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Частинами 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно п.п. 1.3, 1.7, 1.8 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована; страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Відповідно до ст. 3 Закону, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Згідно ст. 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Щодо застосування в даному спорі ст. 1194 ЦК України варто звернути увагу на позицію Верховного Суду викладену у Постанові від 22.04.2021 року по справі №759/7787/18, в якій зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного (роботодавця) різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" № 4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 05.09.2019 по справі № 234/16272/15-ц нагадав, що преюдиційні факти це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 25.07.2002 у справі «СовтрансАвто-Холдинг» проти України» вказав, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, враховуючи, що відповідач була визнана винною у вчинені ДТП, у позивача після сплати страхового відшкодування виникло право подати позов до відповідача про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування.

Щодо позиції сторони відповідача, що додані до позовної заяви рахунок та акти не підписані з боку замовника, а отже не можуть прийматися судом в якості належних доказів, суд ставиться критично, оскільки дані акти є належними та нарахування виплат страхового відшкодування потерпілій стороні здіснювався на підставі цих актів та рахунку СТО. Також, слід зазначити, що акти виконаних робіт підписується Страхувальником та Виконавцем робіт. Крім того, відповідно до умов договору страхування Страхувальник не зобов`язаний надавати підписані ані Рахунки СТО, ані Акти виконаних робіт Страхувальнику.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» правомірно заявлено вимогу до відповідача ОСОБА_2 з приводу відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 70937,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідачки, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, право вимоги до якої є абсолютним, що відповідає правовій позиції, наданій Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 справа № 2808цс15.

Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

З приводу розстрочення виконання рішення суду строком до 6 місяців суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення у правах. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження, без належного виконання судових рішень правосуддя втрачає сенс. Право на виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Підставою для застосування ст. 435 ЦПК України є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Перелік обставин, що утруднює виконання судового рішення, наведений у цій статті, не є вичерпним, тому суд у кожному конкретному випадку повинен визначити, чи є обставини, на які посилається боржник, такими.

Таким чином, розстрочка, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

З аналізу встановлених у справі обставин, відсутності жодного доказу на підтвердження підстав для розстрочення виконання рішення, суд не вбачає підстав та доцільності розстрочення виконання рішення суду, а тому заява відповідачки не підлягає задоволенню.

Крім цього, відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрати, понесені ним, щодо сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1, 3, 5, 6, 9, 21, 22, 29, 39, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 11, 15, 16, 22, 993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1194 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 264-265, 267 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154, , МФО 300528, IBAN: НОМЕР_4 в АТ «ОТП Банк») 70937,00 (сімдесят тисяч дев`ятсот тридцять сім) грн., як відшкодування витрат заподіяних позивачеві.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 31.05.2024.

Головуючий суддя К.С. Маштак