Справа № 138/1142/24
Провадження №:2/138/543/24
27 травня 2024 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Холодової Т.Ю.,
за участю: секретаря судового засідання Паламарчук І.В.,
представника позивача адвоката Середюка В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на земельні ділянки, -
Ухвалою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 23.04.2024 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено розгляд справи по суті, направлено відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї матеріалами та надано строк для подання відзиву.
27.05.2024 представник позивача адвокат Середюк В.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові, не заперечував щодо заочного розгляду справи.
Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, в тому числі і відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікувань оголошень на офіційному веб-сайті судової влади України, до суду не з`явились без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористались.
Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Допитана в судовому засіданні 27.05.2024 свідок ОСОБА_4 дала суду покази, що вона є давньою знайомою позивача. Влітку 2021 року позивач попросив її бути свідком придбання ним у ОСОБА_2 і ОСОБА_3 належних їм земельних ділянок. Свідок знає відповідачів у справі також, бо її сваха проживала з ними по сусідству в с. Садківці Могилів-Подільського району. За її присутності позивач та відповідачі підписали договір, позивач віддав відповідачам гроші, а відповідачі пообіцяли оформити нотаріально підписаний договір після зняття мораторію на продаж земель. В подальшому позивач жалівся, що не може знайти відповідачів, на дзвінки вони не відповідають, за місцем проживання їх немає. Свідок підтвердила, що відповідачі тривалий час не проживають у будинку в АДРЕСА_2 припускає, що вони виїхали проживати до своїх дітей, адресу яких вона не знає.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 дав покази, що він давно знає позивача, вони разом працюють. Зазначив, що приблизно три року тому позивач попросив його бути свідком при купівлі ним земельних ділянок у відповідачів. Свідок бачив як сторони підписували договір і позивач передав відповідачам гроші. В подальшому позивач постійно шукав відповідачів, дзвонив їм, їздив до них додому, щоб у нотаріуса оформити договір купівлі-продажу земельних ділянок, але жалівся, що знайти їх не може.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши подані представником позивача докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За положенням ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
З урахуванням наведених правових норм та фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про те, між сторонами фактично було укладено договір купівлі-продажу вказаних вище земельних ділянок, при укладанні договору між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було досягнуто згоди по всім істотним його умовам, виконання договору відбулося: продавці отримала кошти, а покупцю було передано як нерухоме майно так і правовстановлюючі документи на нього.
В ч. 2, 4 ст. 639 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Правові наслідки недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору визначені в ст. 220 Цивільного кодексу України, згідно вимог частини першої якої такий договір є нікчемним. Разом з тим, згідно з ч. 2 вказаної статті, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Оцінюючи у сукупності умови попереднього договору від 01.06.2021, покази свідків, наявність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки, суд вважає, що позивачем доведено факт ухилення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, а тому відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України суд може визнати такий договір дійсним.
Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Враховуючи викладене, із врахувань відсутності порушень діючого законодавства під час укладення договору купівлі-продажу та його виконання, принципу неприпустимості позбавлення права власності, презумпції законності правочинів суд задовольняє позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності.
Оскільки позивач не наполягає на стягнення судових витрат із відповідачів, то судові витрати по справі суд вирішив залишити за позивачем.
Керуючись ст. 220 ч. 1, 2, 328, 334 ч. 1, 3, 392, 638 ч. 1, 639 ч. 2, 4, 655, 657 ЦК України, ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 128 ч.11, 178 ч.8, 223 ч. 4, 259 ч. 1, 2, 6, 263-265, 275, 279 ч. 5, 280-283, 289 ЦПК України суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на земельні ділянки задовольнити повністю.
Визнати дійсним попередній договір купівлі-продажу земельних ділянок від 01 червня 2021 року, укладений між покупцем ОСОБА_1 та продавцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Судові витрати залишити за позивачем.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Представник позивача: адвокат Середюк Володимир Вікторович, місце знаходження: вул. Стависька, 24/11, м. Могилів-Подільський, Вінницька область.
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Суддя Т.Ю. Холодова
Повне судове рішення складено 29.05.2024.