У х в а л а

27 травня 2024 року

м. Київ

Справа № 591/4357/22

Провадження № 61-2699ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду - судді-доповідача Гудими Д. А., суддів Краснощокова Є. В., Крата В. І. - розглянув питання щодо відкриття касаційного провадження

за касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - позивач), інтереси якого представляє адвокат Пономаренко Олександр Вікторович (далі - адвокат),

на постанову Сумського апеляційного суду від 30 січня 2024 року

у справі за позовом позивача до Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І. Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України (далі - відповідач, ліцей-інтернат) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Первинної профспілкової організації відповідача - про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та

в с т а н о в и в:

1. У вересні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив поновити його на роботі на посаді помічника начальника ліцею-інтернатута стягнути з відповідача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, починаючи з 24 серпня 2022 року до дня ухвалення рішення суду включно. Обґрунтував позов так:

- 2 вересня 2019 року позивача прийняли на посаду помічника начальника ліцею-інтернату;

- 30 червня 2022 року виконуючий обов`язки начальника ліцею-інтернату усно повідомив позивачеві про переведення на роботу в іншу місцевість разом із відповідачем, а саме у м. Хмельницький;

- 26 серпня 2022 року позивача звільнили з роботи за наказом від 23 серпня 2022 року № 291-ОС через відмову від переведення на роботу в іншу місцевість разом із відповідачем згідно з пунктом 6 частини першої статті 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Розрахунок із позивачем провели 29 серпня 2022 року;

- підставою для цього наказу стали накази Голови Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року № 15 «Про внесення зміни до директиви Адміністрації Державної прикордонної служби України від 26 березня 2021 року № 12 дск» і від 1 квітня 2022 року № 16-ОД «Про проведення заходів»;

- 15 серпня 2022 року Сумський окружний адміністративний суд у справі № 480/3476/22 ухвалив рішення, згідно з яким задовольнив адміністративний позов Первинної профспілкової організації відповідача, Громадської організації «Сумське кадетство» до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування вказаних наказів цієї Адміністрації;

- незважаючи на те, що накази про зміну дислокації відповідача та переведення його у м. Хмельницький суд визнав незаконними, 23 серпня 2022 року виконуючий обов`язки начальника ліцею-інтернату на підставі зазначених наказів Голови Адміністрації Державної прикордонної служби України видав наказ № 291-ОС про звільнення позивача із займаної посади на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України;

- з моменту ознайомлення позивача з повідомленням про переведення на роботу в іншу місцевість (30 червня 2022 року) до моменту видання наказу про звільнення (23 серпня 2022 року) не минув двомісячний строк, що є порушенням вимоги частини третьої статті 32 КЗпП України;

- питання звільнення позивача відповідач усупереч вимогам статті 43 КЗпП України не узгодив із первинною профспілковою організацією.

2. 7 вересня 2023 року Зарічний районний суд міста Суми ухвалив рішення, згідно з яким позов задовольнив частково: поновив позивача на посаді помічника начальника ліцею-інтернату; стягнув із відповідача 208 593,36 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 27 серпня 2022 року до 7 вересня 2023 року включно; в іншій частині вимог відмовив; стягнув із відповідача на користь держави 3 078,73 грн судового збору.

Мотивував так: звільнення позивача з роботи відбулося з порушенням вимог законодавства; юридична підстава для видання спірного наказу відпала через скасування судом наказів Голови Адміністрації Державної прикордонної служби України.

3. 30 січня 2024 року Сумський апеляційний суд прийняв постанову, згідно з якою рішення суду першої інстанції скасував й ухвалив нове - про відмову у задоволенні позову; 4 618,10 грн судового збору за апеляційний розгляд справи компенсував відповідачеві за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Мотивував так:

- на дату звільнення позивача - 23 серпня 2022 року - рішення Сумського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року не набрало законної сили;

- остаточне рішення про звільнення позивача з роботи шляхом видання відповідного наказу приймав начальник ліцею-інтернатуодноособово відповідно до наданих йому повноважень і в межах автономії закладу освіти;

- відповідач продовжує здійснювати освітню діяльність і дислокуватися у м. Хмельницькому;

- рішення Сумського окружного адміністративного суду і Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 480/3476/22, згідно з якими скасовані накази Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року № 15 і від 1 квітня 2022 року № 16-ОД, не зобов`язують відповідача передислокуватися у зворотному напрямку до м. Суми;

- Державна прикордонна служба України не погоджується з рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2022 року і оскаржила його до Верховного Суду, який відкрив касаційне провадження;

- 16 грудня 2022 року загальні збори колективу ліцею-інтернату ухвалили нову редакцію статуту, у пункті 3 якого вказали: «Місцезнаходження (юридична адреса) Ліцею: вул. Озерна, 14, м. Хмельницький, 29000». Голова Державної прикордонної служби України згідно з наказом від 19 травня 2023 року № 31 затвердив статут у вказаній редакції;

- накази Адміністрації Державної прикордонної служби України, якими керувався відповідач, не були визначальними для звільненні позивача, враховуючи мету переміщення відповідача, значне пошкодження його будівлі під час ракетно-бомбового удару, що унеможливило подальше навчання та проживання ліцеїстів, наявність нескасованих внутрішніх наказів відповідача, які передували звільненню позивача, категоричну незгоду останнього на переміщення разом із навчальним закладом;

- на теперішній час відсутні будь-які підстави для зворотного переміщення ліцею-інтернату з м. Хмельницького, де він діє на підставі нової редакції статуту, до м. Суми. Питання фінансування відновлення будівлі відповідача у м. Суми невирішене, тоді як будівля у м. Хмельницькому справна, є приміщення, які можна використовувати як сховища. Це дозволяє виконувати покладену на керівництво ліцею-інтернатуфункцію із забезпечення збереження життя та здоров`я ліцеїстів й інших учасників освітнього процесу;

- під час воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов. Тому відповідач, звільняючи позивача, не порушив вимогу частини третьої статті 32 КЗпП України;

- під час воєнного стану приписи статті 43 КЗпП України не застосовуються, крім випадків звільнення обраних до профспілкових органів працівників підприємств, установ або організацій. Позивач не надав доказів, що він обраний до профспілкового органу. Тому відповідач не порушив вимоги статті 43 КЗпП України, звільнивши позивача за відсутності попередньої згоди на це виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника).

4. 23 лютого 2024 року адвокат в інтересах позивача сформував у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. № 6597/0/220-24 від 26 лютого 2024 року), в якій просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

5. 18 березня 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали. Позивач (особисто або через адвоката) мав: вказати дату отримання копії постанови суду апеляційної інстанції, надати докази на підтвердження цього (якщо вони у нього є), а також докази надсилання з урахуванням положень абзацу другого частини сьомої статті 43 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів третій особі.

6. 28 березня 2024 року адвокат в інтересах позивача сформував у системі «Електронний суд» заяву про усунення недоліків (вх. № 10783/0/220-24 від 28 березня 2024 року), у якій вказав, що копію оскарженої постанови суду апеляційної інстанції отримав 13 лютого 2024 року в приміщенні суду першої інстанції. Додав відповідну розписку, а також докази надіслання третій особі листом із описом вкладення копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (разом із копією заяви про усунення недоліків).

7. Касаційну скаргу позивач обґрунтував так:

- відсутність законних підстав видання наказу про звільнення позивача доведений і встановлений у рішенні Сумського окружного адміністративного суду, що набрало законної сили;

- висновки апеляційного суду в оскарженій постанові про помилковість рішення суду першої інстанції ґрунтуються виключно на емоційних підставах та оціночних судженнях. Апеляційний суд мотивував це загальними фразами про безпеку дітей, пошкодження майна, зручністю умов для відповідача й іншими факторами, не зазначивши, які саме норми матеріального права порушив суд першої інстанції;

- апеляційний суд не встановив причинного зв`язку між переміщенням ліцею-інтернату до м. Хмельницького та відсутністю підстав для поновлення позивача на роботі через незаконність його звільнення. Введення воєнного стану, пошкодження майна й інші обставини, пов`язані з фактичним переміщенням ліцею-інтернату з м. Суми до м. Хмельницького не підтверджують неможливість поновлення позивача на роботі згідно зі статтею 235 КЗпП України за доведеної незаконності підстав, які передували його звільненню;

- висновки суду апеляційної інстанції про те, що рішення Сумського окружного адміністративного суду і Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 480/3476/22 не зобов`язують відповідача передислокуватися у зворотному напрямку до м. Суми, спростував відповідач у заявленому до Верховного Суду клопотанні про зупинення виконання цих рішень;

- відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування припису пункту 6 частин першої статті 36 КЗпП України у правовідносинах, коли підстава для видання наказу про звільнення з роботи відпала через її скасування судом.

8. Одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) (частина перша статті 394 ЦПК України).

9. Верховний Суд вважає, що є підстави для відкриття касаційного провадження. Касаційна скарга подана у передбачений законом строк і з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. У касаційній скарзі є доводи, які потребують перевірки, щодо передбачених пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України підстав для касаційного оскарження.

Керуючись статтями 260, 261, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

у х в а л и в :

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сумського апеляційного суду від 30 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І. Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Первинної профспілкової організації Державного ліцею-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою «Кадетський корпус» імені І. Г. Харитоненка Державної прикордонної служби України - про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

2. Витребувати із Зарічного районного суду міста Суми цивільну справу № 591/4357/22. Якщо у її матеріалах є документи з грифом «Для службового користування» (ДСК) або їхні копії, справа має бути оформлена з урахуванням вимог чинного законодавства, зокрема постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 736 з подальшими змінами.

3. Роз`яснити учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, впродовж десяти днів із дня отримання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді Д. А. Гудима
Є. В. Краснощоков
В. І. Крат