Справа № 457/1739/24
провадження №2/457/322/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Василюк Т.В.,

секретар судового засідання Кушнір М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів. Свій позов мотивує тим, що 23.10.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1122. Сторони мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 05.10.2023 року по справі № 457/6/23, яке набрало законної сили 06.11.2023 року, шлюб, зареєстрований 23.10.2015 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 1122, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2020 року по справі № 336/2110/20, яке набрало законної сили 07.08.2020 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.04.2020 року і до повноліття ОСОБА_3 . Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2021 по справі № 333/248/21, яке набрало законної сили 01.06.2021 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 19.01.2021 року. Відповідно до вказаних судових рішень, з позивача стягуються аліменти на двох дітей в сукупному розмірі 1/2 частини заробітку (доходу). Після ухвалення рішення Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 26.05.2020 року по справі № 336/2110/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінився сімейний стан ОСОБА_1 , в зв`язку з народженням другої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час розгляду справи № 333/248/21 та ухвалення рішення Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 29.04.2021 не враховувався сімейний стан ОСОБА_1 , а саме наявність першої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2020 року по справі № 336/2110/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на теперішній час, з позивача стягуються аліменти на двох дітей у розмірі 1/2 заробітку (доходу) платника аліментів, що відповідає розміру аліментів на трьох дітей, встановленому законодавством. Позивач вважає, що сукупний розмір аліментів на двох дітей повинен становити 1/3 замість 1/2 заробітку (доходу) платника аліментів, тому розмір аліментів на кожну дитину підлягає зменшенню з 1/4 на 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів, що в сукупності становить аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, що відповідає розміру аліментів на двох дітей, встановленому ч. 5 ст. 183 СК України. З огляду на вищенаведене просить суд зменшити розмір аліментів, визначених згідно рішень Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2020 року та Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2021 року.

21.10.2024 року від представника відповідачки, адвоката Потічної Н.Ю. надійшов відзив, в якому сторона відповідачки заперечила щодо задоволення позову, оскільки позивач не навів жодного належного та допустимого доказу про те, що у нього після ухвалення рішень судів про стягнення аліментів змінився сімейний чи матеріальний стан, чи з`явились ці підстави одночасно, чи погіршилось здоров`я, чи з`явились утриманці. Натомість позивач обґрунтовує позов тим, що він сплачує аліменти на двох дітей у розмірі половини заробітку (доходу), хоча цей розмір на його думку не повинен перевищувати третини заробітку (доходу), тобто по 1/6 частки на кожну дитину з посиланням на ст. 183 Сімейного кодексу. Проте норми ч. 5 ст. 185 СК України, на які посилається заявник, регламентують порядок стягнення аліментів та їх розмір в наказному порядку, а не в позовному, в якому винесено вищезазначені рішення судів про стягнення з позивача аліментів. Оскільки після ухвалення рішення Шевченківського районного суду м.Запоріжжя в цивільній справі № 336/2110/20 та Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 333/248/21, у позивача не з`явилися підстави, визначені статтею 192 СК України для зміни (зменшення) розміру аліментів, позивач фактично намагається здійснити перегляд рішень судів, які набрали законної сили. Зазначає, що позивач перебуває та працює в Республіці Польща. Кордон з Україною він перетнув 23.02.2022 року і назад не повертався. Відповідач з двома малолітніми дітьми є внутрішньо переміщеною особою, проживає у м. Трускавці у санаторії «Джерело», яке є притулком для внутрішньо переміщених матерів з дітьми. Вона не може повноцінно працювати, бо сама виховує двох діток, отримує від держави допомогу, яка є її єдиним джерелом доходу. Натомість позивач молодий, працездатний, забезпечений роботою у європейській країні, не хоче виконувати свої батьківські обов`язки і утримувати дітей. Загальна сума заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_1 становить близько 150000 грн. за двома виконавчими листами. Враховуючи вищенаведене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач в судове засідання не з`явився, проте його представник подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, також просили суд задоволити позов в повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, суду пояснила, що позивач з 23.02.2022 року проживає за кордоном в Республіці Польща, працює та має постійний дохід, однак намагається уникнути сплати аліментів на утримання дітей, які живуть з нею в санаторії для внутрішньо переміщених осіб.

Заслухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Між сторонами існує спір з приводу розміру стягуваних аліментів.

Судом встановлено, що позивач та відповідач 23.10.2015 року зареєстрували шлюб. У шлюбі, у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 05.10.2023 року шлюб між сторонами розірвано.

Шевченківським районним судом м. Запоріжжя від 26 травня 2020 року ухвалено рішення, відповідно до якого вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.04.2020 року і до досягнення повноліття ОСОБА_3 /арк. справи 9-10/.

Комунарським районним судом Львівської області від 29 квітня 2021 року ухвалено рішення, відповідно до якого вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 19.01.2021 року /арк. справи 11-14/.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частини 2 статті 51 Конституції України та статті 180 СК України визначають, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» у 2024 році установлено прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 3196 гривні.

Згідно з ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як у бік погіршення так і у бік покращення.

Таким чином, із викладеного вище вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного рішенням суду.

Зважаючи на положення частини 2 ст. 10 ЦПК України, суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У статті 192 СК України наведено, перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на користь кого вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Також судом звертається увага, що під час розгляду позову про зменшення розміру аліментів суд не переглядає рішення, яким стягнуто аліменти, а лише з`ясовує наявність обставин, які дають підстави для зменшення розміру аліментів.

Однак, до матеріалів позовної заяви позивачем та його представником не надано доказів щодо зміни матеріального становище, а саме не надано доказів, що розмір матеріального стану позивача на час винесення рішення про стягнення аліментів був кращий ніж на даний час.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 26.05.2020 року у справі № 336/2110/20, стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до рішення Комунарського районного суду Львівської області від 29.04.2021 року у справі № 333/248/21, стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час ухвалення судових рішень позивачем не було надано жодних доказів чи заперечень, щодо суми аліментів, чи його скрутного матеріального становища на час розгляду справ про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Крім цього, суд зважає на роз`яснення Пленуму Верховного суду України, викладені в пунктах 23 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс-13, відповідно якою вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст. 192 СК України.

Так, належних та допустимих доказів того, що із моменту постановлення судових рішень суттєво погіршився матеріальний стан позивача, через що він немає змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, позивачем не надано. Також, суд враховує, що визначений судовим рішеннями розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства.

Враховуючи наведене, зважаючи на стан здоров`я та матеріальне становище позивача, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, особу позивача, як платника аліментів, який є працездатною особою, має можливість заробляти на життя своєю працею, приймаючи до уваги те, що зменшення розміру стягнутих аліментів негативно вплине на належне забезпечення дітей та суперечитиме їхнім інтересам та рівню життя. Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення майнового стану, зміну його сімейного стану, чи здоров`я.

На підставі ст. 192 СК України, керуючись ст.ст. 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 29.11.2024 року.

Суддя: Т. В. Василюк