Справа № 511/3212/23
Провадження № 2 /517/327/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року с-ще Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши позовну заяву представника позивачки - адвоката Щелакової Катерини Валеріївни, подану в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

До Фрунзівського районного суду Одеської області з Великомихайлівського районного суду Одеської області надійшла цивільна справа за позовом представника позивачки адвокат Щелакова К.В. в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою судді Великомихайлівського районного суду Одеської області Чернецької Н.С. від 05 січня 2024 року у справі відкрито загальне позовне провадження та вирішено питання про витребування доказів (а.с. 90-91).

Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 23 липня 2024 року заяву про самовідвід судді Чернецької Н.С. задоволено, справу передано до канцелярії суду для повторного розподілу (а.с. 115-116).

Розпорядженням голови Великомихайлівського районного суду Одеської області Чернецької Н.С. від 23 липня 2024 року, у зв`язку із неможливістю автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу № 511/3212/23, відповідно до ч.4 ст.31, ст.32 ЦПК України, передано до Приморського районного суду м. Одеси (а.с. 119).

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Ковтун Ю.І. від 28 серпня 2024 року цивільну справу повернуто до Великомихайлівського районного суду Одеської області (а.с. 121).

Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 жовтня 2024 року призначення судді не відбулося (а.с. 126).

Розпорядженням голови Великомихайлівського районного суду Одеської області Чернецької Н.С. від 15 жовтня 2024 року, у зв`язку із неможливістю автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу № 511/3212/23 передано до Фрунзівського районного суду Одеської області (а.с. 119).

04 грудня 2024 року з Великомихайлівського районного суду Одеської області до Фрунзівського районного суду Одеської області надійшла цивільна справа № 511/3212/23 (а.с. 127).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Частиною 4 ст. 31 ЦПК України, яка кореспондується з ч. 3 ст. 41 ЦПК України, визначено, що передача справи з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі розпорядження голови суду на розгляд суду, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 ЦПК України, справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Частинами 1 та 2 ст. 20 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», адміністративними посадами в суді є посади голови суду та заступника (заступників) голови суду.

Голова місцевого суду, його заступник, голова апеляційного суду, його заступники, голова вищого спеціалізованого суду, його заступники обираються на посади зборами суддів відповідного суду з числа суддів цього суду.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», голова місцевого суду:

1) представляє суд як орган державної влади у зносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами;

2) визначає адміністративні повноваження заступника голови місцевого суду;

3) контролює ефективність діяльності апарату суду, погоджує призначення на посаду керівника апарату суду, заступника керівника апарату суду, а також вносить подання про застосування до керівника апарату суду, його заступника заохочення або накладення дисциплінарного стягнення відповідно до законодавства;

4) видає на підставі акта про призначення судді на посаду, переведення судді, звільнення судді з посади, а також у зв`язку з припиненням повноважень судді відповідний наказ;

5) повідомляє Вищу кваліфікаційну комісію суддів України та Державну судову адміністрацію України, а також через веб-портал судової влади про вакантні посади суддів у суді у триденний строк з дня їх утворення;

6) забезпечує виконання рішень зборів суддів місцевого суду;

7) організовує ведення в суді судової статистики та інформаційно-аналітичне забезпечення суддів з метою підвищення якості судочинства;

8) сприяє виконанню вимог щодо підвищення кваліфікації суддів місцевого суду;

9) вносить на розгляд зборів суду пропозиції щодо кількості та персонального складу слідчих суддів;

10) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Голова місцевого суду з питань, що належать до його адміністративних повноважень, видає накази і розпорядження.

В свою чергу розпорядження - це службовий документ, який видає керівник органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства переважно з оперативних питань повсякденної виробничо-господарської та адміністративної роботи органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства.

Наказом Державної судової адміністрації України № 814 від 20.08.2019 із подальшими змінами затверджено Інструкцію з діловодства в місцевих та апеляційних судах України (далі - Інструкція), яка визначає загальні правила ведення діловодства в місцевих та апеляційних судах України, регламентує порядок роботи з документами з моменту їх надходження чи створення до знищення в установленому порядку або передачі до державної архівної установи (п. 2 розділу 1 Інструкції).

Наказом Державного підприємства «Український науководослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» №144 від 01.07.2020 затверджено Національний стандарт України Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163:2020 (далі ДСТУ 4163:2020).

Пунктом 1.1. ДСТУ 4163:2020 визначено, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи незалежно від носія інформації (далі - документи), зокрема на: організаційні (положення, статути, посадові інструкції, штатні розписи тощо); розпорядчі (постанови, рішення, накази, розпорядження); інформаційно-аналітичні (акти, довідки, доповідні записки, пояснювальні записки, службові листи тощо) документи, створювані в результаті діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, установ, підприємств, організацій та інших юридичних осіб (далі - юридична особа) незалежно від їхнього функціонально - цільового призначення, рівня і масштабу діяльності та форми власності.

Відповідно до ДСТУ 4163:2020 розпорядження максимально може містити такі реквізити: зображення Державного герба України; назва органу державної влади України; назва виду документа; дата видання документа; реєстраційний індекс документа; місце складення або видання документа; заголовок до тексту; відмітка про контроль; текст документа; підпис; гриф погодження документа; візи документа; відмітка про засвідчення копії (у разі оформлення копії); відмітка про виконання документа й направлення його до справи (після виконання розпорядження); відмітка про наявність копії документа в електронній формі.

Отже, з комплексного аналізу положень ЦПК України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» слідує, що голова місцевого суду з питань, що належать до його адміністративних повноважень, видає зокрема розпорядження, які стосуються вирішення питань належної організації роботи ввіреного йому суду та можуть бути адресовані на виконання виключно працівникам цього суду. При чому розпорядження голови суду має відповідати ДСТУ 4163:2020 та обов`язково містити суть вказівки керівника.

При цьому оскільки передача справи до іншого суду в порядку, визначеному ст. 31 ЦПК України, є процесуальною дією, а тому в даному випадку також має застосовуватися положення Інструкції.

Отож, з огляду на викладене вище в сукупності, суд дійшов висновку, що процедура передачі справи до іншого суду в порядку, визначеному ст. 31 ЦПК України, відбувається за чітким алгоритмом, а саме: виявлення наявності умов для передачі справи до іншого суду, оформлення відповідного розпорядження голови суду щодо передачі справи до іншого суду, направлення справи до іншого суду з дотриманням приписів Інструкції.

До цивільної справи № 511/3212/23 долучено документ за вихідним № 511/3212/23 від 15.10.2024 за підписом голови Великомихайлівського районного суду Одеської області під назвою Розпорядження, який адресований Фрунзівському районному суду Одеської області, позивачу ОСОБА_1 , представнику позивача Щелаковій К.В., відповідачеві ОСОБА_2 та його представнику, в якому зазначено, що на виконання вимог ч. 4 ст. 31, ст.32, ч. 3 ст. 41 ЦПК України, Великомихайлівський районний суд Одеської області передає на розгляд Фрунзівського районного суду Одеської області цивільну справу № 511/3212/23. У вказаному документі також зазначено що додатками до нього є матеріали цивільної справи № 511/3212/23.

Вказане вище свідчить, що документ за вихідним № 511/3212/23 від 15.10.2024, з огляду на положення ДСТУ 4163:2020 та Закону України «Про судоустрій і статус суддів», не є розпорядженням в розумінні ч. 4 ст. 31 та ч. 3 ст. 41 ЦПК України, оскільки не містить вказівки (процесуальної дії) голови суду адресованої на виконання відповідальним працівникам цього суду щодо передачі цивільної справи до іншого суду, в порядку визначеному ст. 31 ЦПК України.

По факту, в розумінні Інструкції, вказаний документ, враховуючи його реквізити, виклад змісту та адресацію Фрунзівському районному суду Одеської області, позивачу, представнику позивача, відповідачеві та його представнику є супровідним документом, який фіксує лише процедурну дію щодо передачі цивільної справи від одного суду до іншого суду та жодним чином не є розпорядженням голови суду, у якому відображено та зафіксовано вчинення процесуальної дії щодо передачі справи від одного суду до іншого суду, в порядку передбаченому ст. 31 ЦПК України.

Також з матеріалів справи вбачається, що 23 липня 2024 року після задоволення самовідводу та у зв`язку із неможливістю автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу №511/3212/23, відповідно ч.4 ст. 31, ст. 32 ЦПК України, розпорядженням голови Великомихайлівського районного суду Одеської області було передано на розгляд Приморського районного суду м. Одеси (а.с. 119).

Отже, головою суду в межах своїх адміністративних повноважень та на виконання вимог ЦПК України, видано розпорядження щодо передачі цивільної справи та вже було визначено підсудність справи саме за вказаним судом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи.

Частиною 4 ст. 31 ЦПК України, яка кореспондується з ч. 3 ст. 41 ЦПК України, визначено, що передача справи з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі розпорядження голови суду на розгляд суду, найбільш територіально наближеного до цього суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 ЦПК України, справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

15 жовтня 2024 року у зв`язку із неможливістю автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головою Великомихайлівського районного суду Одеської області видано повторне розпорядження, яким цивільну справу №511/3212/23 передано вже на розгляд Фрунзівського районного суду Одеської області (а.с. 127).

Отже, як вбачається з матеріалів справи головою суду видано два розпорядження щодо визначення підсудності цивільної справи за різним судами, які по своїй силі є рівнозначними.

Суд зауважує про те, що Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено як видання повторного розпорядження голови суду щодо передачі справи на розгляд іншого суду, так і його скасування або зміни.

Натомість розпорядження голови суду не є процесуальним рішенням, а є розпорядчим документом, а відтак повинен відповідати як ДСТУ 4163:2020, так і вимогам підготовки, оформлення та особливостям складання деяких видів організаційно-розпорядчих документів у суді, визначених Інструкцією.

Так, відповідно до п.1 розділу XVIII Інструкції якщо наказ (розпорядження) доповнює, скасовує або змінює попередні накази (розпорядження) чи їх окремі пункти, про це зазначається у тексті документа. Якщо розпорядчим документом відміняється попередній розпорядчий документ, у розпорядчій частині зазначається пункт, який повинен починатися зі слів: «Визнати таким, що втратив чинність,...».

Як вбачається з матеріалів справи розпорядження голови Великомихайлівського районного суду Одеської області про передачу цивільної справи №511/3212/23 на розгляд Приморського районного суду м. Одеси, як на момент находження справи до суду, так і на даний момент, є чинним, у встановленому законом порядку не скасоване, а отже підлягає виконанню.

В ракурсі викладеного вище, слід також наголосити на тому, що ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 511/3212/23 повернуто до Великомихайлівського районного суду Одеської області.

При цьому суд зауважує, що матеріали справи не містять як доказів направлення, так і отримання учасниками справи копії ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2024 року про повернення справи до Великомихайлівського районного суду Одеської області, хоча згідно з приписами п. 9 ч. 1 ст. 353 ЦПК України ухвали суду першої інстанції щодо передачі справи на розгляд іншого суду підлягають оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Вказане свідчить про порушення прав сторін на реалізацію права на апеляційне оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2024 року та фактичне обмеження сторін у доступі до судочинства.

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення або оспорювання.

Разом з тим, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

При цьому підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції.

Недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Однією із складових гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд є право на розгляд справи судом створеним відповідно до закону (встановленим відповідно до закону), що забезпечує процесуальну та матеріальну справедливість судових розглядів справ.

У рішенні у справі Ейрі проти Ірландії (Airey v. Ireland) від 09.10.1979 Європейським судом з прав людини сформульовано правову позицію - Конвенція гарантує не теоретичні та ілюзорні права, а права, що мають практичний вплив і є ефективними.

У рішенні у справі Сокуренко і Стригун проти України (Sokurenko and Strygun v. Ukraine) від 20.07.2006, заяви № 29458/04 та № 29465/04, Європейським судом з прав людини повторює, що, як було раніше визначено, фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, з огляду на наявність чинного розпорядження голови Великомихайлівського районного суду Одеської області про передачу цивільної справи №511/3212/23 для розгляду до Приморського районного суду м. Одеси, передбаченого ч. 4 ст. 31 ЦПК України, будь - який склад Фрунзівського районного суду Одеської області для цілей розгляду цієї справи не можна вважати судом, створеним відповідно до закону (встановленим відповідно до закону), через істотне порушення процедури утворення складу суду, що виключає законну можливість розгляду даної справи Фрунзівським районним судом Одеської області. Вказане вище викликає необхідність повернути її до Великомихайлівського районного суду Одеської області, який на даний час є єдиним повноважним, створеним відповідно до закону (встановленим відповідно до закону) судом для вирішення питання в порядку, визначеному ст.31 ЦПК України, з урахуванням викладено вище.

Слід також зазначити, що розгляд цивільної справи неповноважним складом суду відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є беззаперечною підставою для скасування рішення цього суду.

Так, рішення Фрунзівського районного суду Одеської області не може розцінюватися як ознака спору щодо підсудності чи порушення заборони про передавання справ, встановленої ст.ст. 31, 32 ЦПК України. Таке рішення суду свідчить про виконання вимог процесуального закону щодо забезпечення дієвості і обов`язковості положень інституту підсудності цивільних справ і є реалізацією гарантії кожного на розгляд справи судом, встановленим законом.

Керуючись 31, 32, 258-261, 263, 353-354 ЦПК України, -

постановив:

Цивільну справу № №511/3212/23 за позовом представника позивачки - адвоката Щелакової Катерини Валеріївни, подану в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя повернути до Великомихайлівського районного суду Одеської області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: