Справа №278/2413/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу стосовно стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за надані послуги з розподілу природнього газу, -

в с т а н о в и в:

До суду за надійшла вище вказана заява, у якій заявник просить видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованості в сумі 971,38 грн та витрати з оплати судового збору.

При вирішенні питання про можливість видати судовий наказ, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області, місце реєстрації боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території Житомирської області не значиться, а тому встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника не вбачається можливим.

Разом з тим, у коментарі зазначено, що за даними ВОМІРМП (картотечними даними) ОСОБА_1 з 30.10.2013 рокузареєстрована за місцем проживання: по АДРЕСА_1 .

За приписами п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У заяві про видачу судового наказу заявник посилається на те, що боржник є споживачем житлово-комунальних послуг за адресою, зазначеною у заяві: АДРЕСА_2 .

Однак, зважаючи на те, що місце проживання боржника ймовірно зареєстровано за адресою по АДРЕСА_1 , у заяві відсутнє посилання на докази, а до заяви безпосередньо не долучені докази, які підтверджують викладені у заяві обставини, а саме, що боржник є споживачем житлово-комунальних послуг, за адресою: АДРЕСА_2 , що укладала зі стягувачем відповідний договір про надання послуг; не підтверджено доказами, що боржник є власником будинку, який розташований за цією адресою.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу у разі, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити та роз`яснити заявнику, наслідки відмови у видачі судового наказу. А саме, згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст. ст. 165, 164, 166 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу стосовно стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за надані послуги з розподілу природнього газу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Дубовік