Справа № 143/858/21
Провадження № 22-з/801/70/24
Головуючий у суді 1-ї інстанції
Доповідач:Матківська М. В.
30 травня 2024 рокуСправа № 143/858/21м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд у складі:
Головуючого: Матківської М. В.
Суддів: Міхасішина І. В., Сопруна В. В.
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Вінниці клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Агро» - адвоката Олексієнко Любові Василівни про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Агро», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом її повернення та скасування державної реєстрації права оренди землі,
Постановою Вінницького апеляційного суду від 15 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 14 березня 2024 року та додаткове рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 02 квітня 2024 року залишено без змін.

20 травня 2024 року представник відповідача ТОВ «Мрія-Агро» - адвокат Олексієнко Л. В. подала до суду клопотання про стягнення судових витрат, в якому просить постановити додаткове рішення у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Мрія-Агро» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.

У заяві вказала, що відповідач ТОВ «Мрія-Агро» уклало договір про надання правової допомоги з Адвокатським об`єднанням «ЕСТ ЛЕКС» № 06/20 від 08 червня 2020 року. Сторони погодили погодинну ставку гонорару адвоката вартістю однієї години надання правової допомоги, що становить 1000 грн. Згідно акту наданих послуг № 16/05 від 16 травня 2024 року АО надало відповідачу правничу допомогу на загальну суму 10 000,00 грн., яка і підлягає відшкодуванню на користь ТОВ «Мрія-Агро».

Перевіривши доводи заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без виклику сторін та інших учасників справи в судове засідання, оскільки не вбачає необхідності їх виклику в судове засідання.

На думку колегії суддів заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1). До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3).

Частинами першою та другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи представник відповідача ТОВ «Мрія-Агро» - адвокат Олексієнко Л. В. у поданому відзиві на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 зазначала попередній розрахунок судових витрат, які відповідач очікував понести у зв`язку з апеляційним переглядом справи, та заявила, що відповідач надасть докази розміру витрат, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (а. с. 177-185 т. 3).

До клопотання про стягнення судових витрат представник відповідача надала наступні докази на підтвердження понесених товариством витрат на професійну правничу допомогу у справі, а саме:

- копія ордеру серії АІ № 1604906 від 06 травня 2024 року, виданого адвокатським об`єднанням «ЕСТ ЛЕКС», згідно якого на підставі договору про надання правової допомоги № 06/20 від 08 червня 2020 року адвокат Олексієнко Л. В. здійснює представництво інтересів відповідача ТОВ «Мрія-Агро» у Вінницькому апеляційному суді (а. с. 226 т.3);

- акт наданих послуг № 16/05 від 16 травня 2024 року, згідно якого в межах розгляду судом справи в апеляційній інстанції № 143/858/21 була надана клієнту правнича допомога (послуги): підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу у справі № 143/858/21; підготовка та подання заяви про виклик свідка; підготовка та подання клопотання призначення додаткової експертизи; представництво інтересів у судовому засіданні в справі 15 травня 2024 року (а. с. 227 т. 3).

Додатково відповідачем подано докази направлення учасникам справи заяви про уточнення розрахунку витрат на правничу допомогу з додатками ( а. с. 229-234 т. 3).

Крім того, у матеріалах справи міститься копія договору № 06/20 про надання правової допомоги від 08 червня 2020 року, відповідно до умов п. 4.1. якого розмір гонорару за надання правової допомоги за цим договором встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю сторін (а. с. 104-106 т. 3)

Додатку № 1 до Договору № 06/20, яким сторони погодили, що гонорар адвоката АО обчислюється як добуток кількості годин надання правничої допомоги клієнту та погодинної ставки АО за договором; погодинна ставка становить 1000,00 грн, на що посилається представник у клопотанні про стягнення судових витрат матеріали справи не містять.

Процесуальний закон визначає критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26 лютого 2015 року, у п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30 березня 2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведе, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір є обґрунтованим.

При визначенні суми конкретного відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні висновки викладені також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У постанові від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року; від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18; від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що умовами договору розмір гонорару адвоката не визначено. При цьому пунктом 4.2 договору визначено, що суми гонорару зазначаються АО в актах, які формуються в міру необхідності.

Відповідно до поданого до суду апеляційної інстанції акту наданих послуг № 16/05 від 16 травня 2024 року за виконання чотирьох завдань, а саме: 1) підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу у справі № 143/858/21; 2) підготовка та подання заяви про виклик свідка; 3) підготовка та подання клопотання призначення додаткової експертизи; 4) представництво інтересів у судовому засіданні в справі 15 травня 2024 року, визначено загальну вартість у 10 000,00 грн.

Разом з тим, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 15 травня 2024 року в задоволенні клопотань представника відповідача ТОВ «Мрія-Агро» - адвоката Олексієнко Л. В. про призначення додаткової судової почеркознавчої експертизи і виклик свідка ОСОБА_2 відмовлено. Тому витрати на правничу допомогу у частині підготовки та подання заяви про виклик свідка та клопотання про призначення додаткової експертизи, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, не підлягають стягненню з позивача.

Отже, реальне представництво інтересів відповідача ТОВ «Мрія-Агро» адвокатом Олексієнко Л. В. у суді апеляційної інстанції в межах даного провадження обмежилось написанням відзиву на апеляційну скаргу та участю в одному судовому засіданні, що тривало 23 хвилини, згідно протоколу судового засідання (а. с. 212-213 т. 3).

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за можливе задовольнити частково клопотання представника відповідача ТОВ «Мрія-Агро» - адвоката Олексієнко Л. В. про стягнення судових витрат та стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Мрія-Агро» витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., що відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, виходячи із конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, про що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України ухвалити додаткове судове рішення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 141, 270 ЦПК України, суд

Постановив:

Клопотання представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Агро» - адвоката Олексієнко Любові Василівни про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Агро» () 5000,00 грн. (п`ять тисяч грн.) витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На додаткову постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіІ. В. Міхасішин
В. В. Сопрун