Справа № 128/1137/22
РІШЕННЯ

Іменем України

10 грудня 2024 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі Кривоносі Д.О.

без участі сторін та їх представників,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про відшкодування збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди», -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області із вищевказаною позовною заявою, яку умотивувала тим, що 29.08.2019 близько 13:50 год. водій ОСОБА_2 керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ «219060» державний номерний знак НОМЕР_1 з пасажиром ОСОБА_3 , рухаючись по автодорозі сполученням «Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський», 296 км.+700 м. а саме в смт Стрижавка, Вінницького району. Вінницької області, не врахувала дорожню обстановку при переїзді регульованого пішохідного переходу, проїхала на забороняюче червоне світло світлофора та допустила зіткнення з автомобілем марки «Honda Accord» державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.

Таким чином, своїми діями водій ОСОБА_2 , відповідно до висновку автотехнічної експертизи №815 від 20.12.2019, порушила вимоги п.п.8.7.3(e), 12.4 Правил дорожнього руху України де вказано: п.п.8.7.3(e) «Червоний сигнал, у тому числі миготливий або два червоних миготливих сигнали забороняють рух»; п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється не більше 50 км/год». Порушення ОСОБА_2 вимог п.п8.7.3 (є) Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди та передбачають вчинення злочину ч.1 ст. 286 КК України.

Вказує, що ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 18 грудня 2020 року (справа №128/698/20) закрито кримінальне провадження №0000781, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2019, за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням її з потерпілою. Дана ухвала набрала законної сили.

Зазначає, що відповідно до звіту №19-274 від 17.11.2019 про оцінку вартості (розміру) збитків діями ОСОБА_2 їй було завдано майнову шкоду заподіяну пошкодженням транспортного засобу «Honda Accord» 2.0 МТ державний номерний знак НОМЕР_2 , яка становить 264961,26 грн., а вартість відновлювального ремонту складає 418666,84 грн. Також вказує, що нею були понесені витрати за послуги евакуатора у розмірі 700,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №77 від 04.01.2021 року та актом виконаних робіт.

Також вказує, що цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп», що підтверджується полісом №АК/9122179. На підставі вищевказаного страхового полісу страховою компанією ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» їй було виплачено страхове відшкодування за завдану майнову шкоду у розмірі 98000,00 гривень.

Позивач зазначає, що відповідно до звіту №24/02/22 від 04.02.2022 про розрахунок ринкової вартості аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу, а саме: «Honda Accord» 2.0 МТ державний номерний знак НОМЕР_2 , ринкова вартість зазначеного автомобіля у післяаварійному стані становить 89958,74 грн. Враховуючи те, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, тому позивачу має бути відшкодована різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Вказує, що вона являючись власником транспортного засобу «Honda Accord» 2.0 МТ державний номерний знак НОМЕР_2 не погоджується із визнанням зазначеного автомобіля фізично знищеним, та враховуючи те, що вартість відновлювальних робіт зазначеного автомобіля перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, тому з відповідача ОСОБА_2 вважає підлягає до стягнення різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Отже вважає, що загальна вартість заподіяної шкоди, яка підлягає до стягнення з ОСОБА_2 на її користь становить: 264 961,26 грн. (ринкова вартість до пошкодження автомобіля) - 89 958,74 грн. (ринкова вартість пошкодженого автомобіля) - 98000,00 грн. (страхове відшкодування) + 700,00 грн. (витрати з евакуації автомобіля) = 77 702,52 грн.

Вказує, що вона не отримала ніякого відшкодування зі сторони відповідача, не дивлячись на її звернення до неї та прохання урегулювати це питання мирно, тому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь 77 702,52 грн. завданих матеріальних збитків, в якості відшкодування за пошкоджений автомобіль, а також стягнути з відповідача понесені по справі судові витрати.

15.03.2023 у судовому засіданні представник позивача адвокат Ткач Ю.А. суду пояснив, що відповідачка своїми діями порушила правила дорожнього руху, майнова шкода за пошкоджений автомобіль становить 264 961,26 грн., при цьому позивачу лише 98 000 грн. було відшкодовано страховою компанією, а тому позивач не погоджується з визнанням автомобіля фізично знищеним та вважає, що виплаті підлягає сума різниці між вартістю транспортного засобу до моменту ДТП і після.

Представник відповідача адвокат Самородова О.П. у вказаному судовому засіданні (15.03.2023) зазначила, що відповідач погоджується з обставинами події, але не погоджується з сумою, оскільки вважає, що могли бути і інші суми виплати від страхової компаній, а на даний час не можливо встановити яка матеріальна сума збитків була завдана позивачу.

В свою чергу представник позивача адвокат Ткач Ю.А. суду доповнив, що оскільки представник відповідача визнає подію, але не погоджується з сумою, суду повідомив, що дана справа вже розглядалась Вінницьким районним судом і в якості третьої особи була залучена страхова компанія, яка надала всі докази щодо виплат у справі № 128/132/21, у зв`язку із чим сторона відповідача могла звернутись із запитом до страхової компанії стосовно інформації про здійснення страхових виплат на користь позивача.

21.11.2024 в судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Ткач Ю.А. не з`явилися; при цьому попередньо через канцелярію суду представник подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Самородова О.П. також до судового засідання не з`явилися; при цьому представник за допомогою системи «Електронний суд» скерувала на адресу суду письмові пояснення, в яких зазначила, що вважає позовну заяву ОСОБА_1 не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Вказує, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяною життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Тобто, виходячи із суті такого страхування, має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника заподіювача шкоди.

Зазначає, що настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Вказує, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування , чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

Представник відповідача зазначає, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент вчинення ДТП була застрахована в ПРАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієна Іншуранс Груп» про, що сама позивач зазначає в позовній заяві, але не надає документа на підтвердження цього факту та позовних вимог. Тобто не можливо встановити суми матеріального збитку, відшкодування якого вимагає позивач, перевищує або не перевищує ліміт відповідальності страховика встановити не можливо.

Вважає, що за таких обставин, позовні вимоги позивача є не доведеними та відшкодування майнової шкоди у виді виплати страхового відшкодування, на яке позивач має, право (чи мав право) отримати від страховика забезпеченого транспортного засобу, не підлягає стягненню з винної в ДТП особи, цивільно-правова відповідальність якої на момент ДТП була застрахована.

Зазначає, що будь які докази того, що вартість майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує ліміт відповідальності страховика та відомості про фактичне здійснення ремонту автомобіля позивача, в матеріалах справи відсутні.

Окрім цього, вказує, що при проведенні експертизи, відповідача не запрошували, вона не приймала участь в огляді та проведенні калькуляції вартості ремонту, що також ставить під сумнів, саму суму відшкодування, тому просить відмовити у задоволенні в задоволенні позову та розгляд справи проводити у її відсутності та відсутності відповідача.

З урахування зазначених заяв (письмових пояснень) суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності не з`явившихся осіб.

Вивчивши позов, письмові пояснення, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява частково обґрунтована та така, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 18.12.2020 ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області, кримінальне провадження №0000781, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2019, за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито та звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням її з потерпілою. Вказана ухвала суду набрала законної сили 28.12.2020 (а.с.5-6).

Зі змісту вищевказаної ухвали суду, убачається, що 29.08.2019 року близько 13:50 год водій ОСОБА_2 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Ваз 219060», державний номерний знак НОМЕР_1 , із пасажиром ОСОБА_3 , рухаючись по автодорозі сполученням «Виступовичі Житомир Могилів-Подільський», 296 км + 700 м в смт. Стрижавка, не врахувала дорожню обстановку при переїзді регульованого пішохідного переходу, проїхала на забороняюче червоне світло світлофора, допустила зіткнення з автомобілем марки «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 . Зазначено, що відповідно до висновку судової авто-технічної експертизи № 815 від 20.12.2019 водій ОСОБА_2 порушила вимоги п.п. 8.7.3(e), 12.4 Правил дорожнього руху України, де вказано: п. 8.7.3(e) «Червоний сигнал, у тому числі миготливий або два червоних миготливих сигнали забороняють рух»; п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год». Порушення водієм ОСОБА_2 вимог п.п. 8.7.3(e) Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди.

Транспортний засіб марки «Honda Accord», 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить на праві власності позивачу у справі ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с.7).

Відповідно до копії звіту № 19-274 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного 17.11.2019 ФОП ОСОБА_5 на замовлення позивача ОСОБА_1 , вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу Honda Accord 2.0 МТ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки становить 264 961,26 грн. (а.с.8-17).

Крім цього, згідно вищевказаного звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, ринкова вартість транспортного засобу Honda Accord 2.0 МТ, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 264 961,26 грн., при цьому вартість відновлювального ремонту (включаючи ПДВ) становить 418 666,84 грн., тобто вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження.

Також, відповідно до звіту про розрахунок ринкової вартості аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу №24/02/22, складеного 04.02.2022 ФОП ОСОБА_5 на замовлення позивача ОСОБА_1 , на підставі наданих матеріалів, маркетингу вторинного ринку об`єктів порівняння, аналізу різних методів оцінки з врахуванням принципу найбільш ефективного використання майна оцінювач вважає, що ринкова вартість аварійного (пошкодженого) транспортного засобу «HONDA ACCORD», реєстраційний номер НОМЕР_2 на дату оцінки складає: 89958,74 грн. (а.с.18-23).

Відповідно до копії виписки по рахунку, по надходженням по картці/рахунку, 31.03.2020 на рахунок ОСОБА_1 було перераховано страхове відшкодування від СК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в сумі 98 000 грн. (а.с.27).

Судом також установлено, що згідно копії акту № 77 виконаних робіт від 04.01.2021, за замовленням громадянина ОСОБА_4 було здійснено перевезення автомобіля із арешт майданчика у с. Стрижавка за місцем проживання, а також завантаження та розвантаження автомобіля марки «Honda Accord», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виконавецем робіт ФОП ОСОБА_6 (а.с.24), за що громадянин ОСОБА_4 сплатив 700 грн., про що свідчить копія квитанції до прибуткового касового ордера №77 від 04.01.2021 (а.с.25).

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного.

Згідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.

На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, якою передбачено одної з підстав виникнення зобов`язання: заподіяння шкоди (деліктне/позадоговірне зобов`язання).

Згідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 1 статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини першої статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди.

Статтею 1192 ЦК України визначено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, відповідно до частини першої якої, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року № 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому, на його вимогу, відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.

Разом з тим, така шкода повинна визначатися відповідно до Методики товарознавчої експертизи оцінки транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Відповідно до п. 1.4 вказаної Методики, вона застосовується з метою визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ та визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ.

Згідно з пунктом 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 вересня 2018 року у справі № 643/4161/15-ц (провадження № 61-13692св18) зроблено висновок про те, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано вищенаведеною статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди».

Як встановлено судом, згідно звіту № 19-274 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного 17.11.2019 ФОП ОСОБА_5 на замовлення позивача ОСОБА_1 , ринкова вартість транспортного засобу Honda Accord 2.0 МТ, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 264 961,26 грн., при цьому вартість відновлювального ремонту (включаючи ПДВ) становить 418 666,84 грн., тобто вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження (а.с.8-17).

Крім цього, ринкова вартість аварійного (пошкодженого) транспортного засобу «HONDA ACCORD», реєстраційний номер НОМЕР_2 на дату оцінки складає: 89958,74 грн., про що свідчить копія звіту про розрахунок ринкової вартості аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу №24/02/22, складеного 04.02.2022 ФОП ОСОБА_5 на замовлення позивача ОСОБА_1 .

Отже, оцінка та висновок щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу здійснено повноважною на те особою, відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а тому сумнівів у суду не викликає. Водночас, іншого розрахунку ані відповідачем, ані її представником- суду не надано, як і не було заявлено суду відповідачем клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи, з метою визначення вартості майнового збитку, завданого позивачу пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача. Тому доводи приведені представником відповідача суд вважає хибними.

Відтак, суд приймає як належні та допустимі докази в обґрунтування розміру завданого позивачу матеріального збитку звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, складеного 17.11.2019 ФОП ОСОБА_5 на замовлення позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи з вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності , суд дійшов до висновку, що позовна вимога частині стягнення різниці між вартістю транспортного засобу до та після ДТП у розмірі 77 002,52 грн. підлягає до задоволення, із розрахунку: 264961,26 грн. (ринкова вартість пошкодженого автомобіля) 89958,84 грн. (ринкова вартість пошкодженого автомобіля) 98000 грн. (сума страхового відшкодування) = 77002,52 грн., оскільки матеріалами справи доведено наявність такої шкоди та власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним.

В решті позовних вимог, а саме в частині стягнення на користь позивача витрат на евакуацію автомобіля в сумі 700 грн., слід відмовити за необґрунтованістю, оскільки вказані витрати сплачені (понесені) іншою, а саме громадянином ОСОБА_4 , ані позивачем.

Крім цього, з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, то в рахунок повернення сплаченого судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 983,45 грн. (із розрахунку: 992,40 грн. х 77002,52 грн. / 77702,52 грн.).

Також, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 "про відшкодування збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди", задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_2 , кошти у рахунок відшкодування збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 77 002,52 гривні (сімдесят сім тисяч дві гривні 52 копійки).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_2 , витрати по оплаті судового збору в розмірі 983,45 гривні (дев`ятсот вісімдесят три гривні 45 копійок).

В решті частини сплаченого судового збору -відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олена САЄНКО