Справа № 128/1894/24
Провадження №22-ц/801/2675/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шевчук Л. П.
Доповідач :Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

05 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Стадника І.М. (судді-доповідача), Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення часток земельних ділянок в натурі,

встановив:

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу позивачеві разом з доданими до неї документами.

Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_1 03 грудня 2024 року подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Вінницького районного суду від 13 травня 2024 року скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Крім того, в резолютивній частині апеляційної скарги вказує, що заявляє відвід усьому складу суддів цивільної палати Вінницького апеляційного суду.

Вивчивши апеляційну скаргу, а також внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень судові рішення апеляційного суду, прийняті за скаргами ОСОБА_1 в цій справі, доходжу висновку про необхідність залишення апеляційної скарги заявника без розгляду в зв`язку зі зловживанням ним процесуальними правами.

Так, ОСОБА_1 неодноразово подавалися апеляційні скарги на зазначене судове рішення у цій справі.

Ухвалами Вінницького апеляційного суду від 08.07.2024 та 30.07.2024 апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року визнана неподаною та повернена позивачеві, ухвалами Вінницького апеляційного суду від 30.09.2024, 10.10.2024, 21.10.2024, 07.11.2024 визнано, що звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на зазначену ухвалу Вінницького районного суду є дією, що суперечить завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами, а саму апеляційну скаргу повернено позивачеві.

В касаційному порядку зазначені ухвали апеляційного суду заявником не оскаржувалися.

Отже в даній справі апеляційний суд двічі визнавав апеляційну скаргу неподаною у зв`язку з не усуненням недоліків та чотири рази визнавав подання апеляційної скарги ОСОБА_1 зловживання своїми процесуальними правами та повертав скаргу без розгляду.

За змістом статей 185, 357 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Проте обставини, що стали підставою для неодноразового повернення апеляційної скарги в даній справі не перестали існувати, оскільки ОСОБА_1 , ігноруючи викладені у вказаних ухвалах роз`яснення, вкотре подав 03 грудня 2024 року апеляційну скаргу, не посилаючись на жодні інші обставини і не виконуючи вимоги попередній ухвал.

Такі дії безумовно свідчать про те, що заявник не шукає судового захисту, а намагається отримати протилежну оцінку обставин, які апеляційний суд у цій справі вже тричі визнавав підставою для повернення скарги і один раз підставою для залишення апеляційної скарги без розгляду.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України). Перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним (частина друга вказаної статті).

Зокрема, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, а саме подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Учасник судового процесу має користуватися процесуальними правами саме з метою виконання завдання цивільного судочинства, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Якщо ж такий учасник здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей, він виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від цих дій. І саме на такий захист спрямовані заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами.

Відповідні заходи передбачені у частинах третій і четвертій статті 44, пункті 1 абзацу другого частини четвертої статті 135, частині дев`ятій статті 141, частині першій статті 143, пункті 5 частини першої статті 144, статті 148 ЦПК України (див. mutatis mutandis постанову Великої Палати Верховного Суду від 8 липня 2021 року у справі № 9901/235/20 (пункт 20; № у ЄДРСР 98728792), ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 27 жовтня 2021 року у справі № 9901/598/19 (№ у ЄДРСР 101029238)).

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (частина третя статті 44 ЦПК України).

З огляду на вказане, беручи до уваги неодноразове подання апеляційної скарги з тими самими недоліками та його висловлювання, які свідчать про те, що він робить це зумисно, апеляційний суд розцінює такі дії заявника як вияв небажання сприяти виконанню завдання цивільного судочинства та зловживання процесуальними правами.

Тому апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року слід залишити без розгляду. Вказане не позбавляє позивача можливості звернутися з апеляційною скаргою із дотриманням вимог ЦПК України.

При цьому апеляційний суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в Ухвалі від 14 листопада 2023 року у справі № 930/576/22 (номер у ЄДРСР 115061836).

Так само залишається без розгляду заява про відвід всьому складу судової палати з розгляду цивільних справ Вінницького апеляційного суду, оскільки процесуальним законом передбачено подання заяви про відвід конкретного судді (суддів), які розглядають відповідну справу, з обґрунтуванням підстав для такого відводу.

Відповідно до частини 3 статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Оскільки апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року, заявлення відводу є передчасним, а висловлення недовіри всьому складу цивільної палати апеляційного суду не передбачене цивільним процесуальним законом.

Керуючись статтями 36, 39, 44, 143, 144, 148, 357, 368, 389 ЦПК України, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 03 грудня 2024 року на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 13 травня 2024 року із заявою про відвід всьому складу цивільної палати Вінницького апеляційного суду залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя-доповідач І. М. Стадник

Судді Ю.Б.Войтко

І.В.Міхасішин