УХВАЛА

31 травня 2024 року

м. Київ

справа № 686/10196/24

провадження № 61-132вп24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув питання щодо визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон України,

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2024 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи № 686/10196/24 разом з ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 травня 2024 року про передачу справи на розгляд до Верховного Суду для визначення підсудності.

Обставини справи полягають у тому, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон України. Сторони у цій справі є громадянами України й на момент звернення до суду з цим позовом, фактично проживають за межами України.

Відповідно до статті 29 ЦПК України підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

Аналіз наведеної норми процесуального права дає підстави для висновку, що підсудність справ між громадянами України, які проживають за межами України, визначається ухвалою Верховного Суду виключно у тому разі, якщо обидві сторони проживають за межами України.

В ухвалі від 09 травня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області зазначив, що у квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою.

Ухвалою судді Хмельницького міськрайонного суду від 17 квітня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для усунення недоліків. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

Встановлено, що на виконання ухвали від 17 квітня 2024 року позивачем направлено до суду заяву про усунення недоліків.

Вказано, що зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивач та відповідач є громадянами України.

Зазначено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає, на даний час, в Канаді. Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживає в Республіці Болгарія та на підтвердження вказаної обставини позивач долучила копію реєстраційної картки іноземця.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки позивач та відповідач є громадянами України, проживають за межами України, даний позов слід направити до Верховного Суду для визначення підсудності у порядку статті 29 ЦПК України.

Втім, у матеріалах справи, наданої до Верховного Суду, немає доказів на підтвердження фактичного проживання ОСОБА_2 , саме на час звернення з цим позовом, за межами України, лише містяться копії таких документів: паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера; реєстраційна картка на іноземця (не містить дати з відміткою про прийняття на консульський облік).

Пунктом 6 Порядку ведення обліку громадян України, які проживають за межами України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2020 року № 85, передбачено, що про перебування на консульському обліку та зняття з консульського обліку закордонними дипломатичними установами України видаються довідки.

Також відсутні дані про перетин ОСОБА_2 кордону України.

Зважаючи на викладене та враховуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є громадянами України, проте відомості про місце постійного проживання ОСОБА_2 за межами України матеріали справи не містять, Верховний Суд зробив висновок про невстановлення підстав для визначення підсудності позову ОСОБА_1 .

Таке судове рішення не перешкоджає повторному зверненню до Верховного Суду у разі усунення недоліків, викладених в ньому.

Керуючись статтею 29 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у визначенні підсудності справи № 686/10196/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян