головуючий у суді І інстанції Шум Л.М.
провадження № 22-ц/824/4881/2024
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 травня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Березовенко Р.В., Лапчевської О.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну стягувача його правонаступником

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року ТОВ «Дебт Форс» звернулося до Святошинського районного суду міста Києва із заявою, у якій просило суд: замінити стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні щодо примусового виконанню виконавчого листа у справі № 759/20897/21 на правонаступника стягувача - ТОВ «Дебт Форс» про стягнення з боржника/ів якою/яким є: ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 0282 (№ 0).

Заява обґрунтована тим, що 23 лютого 2022 року Святошинський районний суд міста Києва ухвалив рішення у справі № 759/20897/21 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 0282 (№ 0).

10 лютого 2023 року приватним виконавцем Кошарським О.В. відкрито виконавче провадження № 70996442 з примусового виконання виконавчого листа № 759/20897/21.

09 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» укладений договір № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за кредитним договором № 0282 (№ 0).

11 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладений договір № 11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за кредитним договором № 0282 (№ 0).

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року задоволено заяву ТОВ «Дебт Форс» про заміну стягувача його правонаступником.

Замінено стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №759/20897/21 на правонаступника стягувача - ТОВ «Дебт Форс» про стягнення з боржника/ів якою/яким є: ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 0282 (№ 0).

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заява ТОВ «Дебт Форс» про заміну стягувача відповідає вимогам законодавства.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну стягувача.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви про заміну стягувача, оскільки не було досліджено належним чином усі матеріали справи, а висновки не відповідають обставинам.

На думку апелянта, оскаржувана ухвала сприяє розкриттю банківської таємниці відповідача третім особам, що є протизаконним.

Права та обов`язки за договором-анкетою передавались спочатку за договором факторингу. В рішеннях у справі № 759/20897/21 суд це називає уступкою прав (цесія), хоч цесія відмінна від факторингу. Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. У разі цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату.

20 травня 2020 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» укладений договір факторингу № 170.

А 21 травня 2020 року, тобто на наступний день після укладення зазначеного вище договору факторингу № 170, між ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 04/21/05/2020/1, відповідно до якого ТОВ «Інвестохіллс Веста» відступило права за договором-анкетою ТОВ «Вердикт Капітал».

Апелянт вказує, що зазначена угода факторингу не мала на меті встановлення реальних правових наслідків. Закон передбачає, що відчуження прав має здійснюватися у тій самій формі, що і за попередніми угодами. Отже, на думку апелянта зміна форми відчуження прав за договором-анкетою з факторингу на цесію, є порушенням закону.

До сьогоднішнього дня, кількість осіб, яким були передані права за договором-анкетою, становить чотири юридичні особи, дві з яких не здійснювали реалізацію своїх прав за отриманими правами за договором-анкетою. Отже, такі угоди можна вважати такими, що не мають на меті реалізацію прав за договором.

Апелянт зазначає, що ТОВ «Дебт Форс» є неналежним правонаступником стягувача, а отже і кредитором; заміна кредитора у зобов`язанні за договором-анкетою не допускається відповідно до закону; УкрСиббанк зобов`язаний був самостійно врегульовувати питання заборгованості, оскільки не мав права передавати права та обов`язки за договором-анкетою небанківській установі; докази у справі не відповідають змісту заяви ТОВ «Дебт Форс», не є належними та допустимими, не підтверджують вимоги позивача.

Від ТОВ «Дебт Форс» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому воно просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що апелянтом не доведено належними і допустимими доказами порушення його суб`єктивних прав та законних інтересів унаслідок відступлення права вимоги, оскільки у зобов`язанні змінився лише кредитор, що додаткових обов`язків для боржника з приводу виконання судового рішення, яке набрало законної сили та звернуто до примусового виконання, не несе.

Представник ТОВ «Дебт Форс» - адвокат Воронков О.М. у судовому засіданні заперечував проти вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_1 надіслав на електронну адресу Київського апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 22 травня 2024 року, на друге півріччя 2024 року, у якому він посилається на те, що він проходить військову службу за мобілізацією, а також проходить військово-лікарську комісію. Вказує, що у другому півріччі 2024 року він матиме змогу піти у відпустку та взяти участь у судовому засіданні.

Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктами 10, 11 частини 2 цієї статті визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до частини 1 статті 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Статтею 372 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За змістом статті 129 Конституції України, статті 2 ЦПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Апеляційний суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 223 ЦПК України).

Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони судового процесу не з`явилися у судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що він проходить військову службу та матиме змогу піти у відпустку та взяти участь у судовому засіданні лише у другому півріччі 2024 року.

Виходячи з норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги частини 2 статті 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку ОСОБА_1 у судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого судового рішення, дійшла висновку про таке.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року у справі № 759/20897/21 позов ТОВ «Вердикт Капітал» задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за договором-анкетою про відкриття та комплексне касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 0 від 25 січня 2019 року у розмірі 74 606 грн 59 коп.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» судовий збір в сумі 2 270 грн, а також понесені витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн (а.с. 235-238 т. 1).

Постановою Київського апеляційного суду від 05 жовтня 2022 року змінено рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» витрати на правничу допомогу у розмірі 9 500 грн.

В іншій частині рішення Святошинського районного суду міста Києва від 23 лютого 2022 року залишено без змін (а.с. 34-41 т. 2).

На виконання указаного рішення суду Святошинським районним судом міста Києва видано виконавчі листи (а.с. 45 т. 2).

З інформації про виконавче провадження вбачається, що постановою приватного виконавця Кошарського О.В. від 10 лютого 2023 року відкрито виконавче провадження № 70996442 щодо виконання виконавчого листа № 759/20897/21 (а.с. 60 т. 2).

09 березня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс» укладений договір № 09-03/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі за кредитним договором № 0282 (№ 0).

Відповідно до пункту 5.2 договору № 09-03/23 права вимоги вважаються відступленими (переданими) попереднім кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (додаток № 4).»

11 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» укладений договір № 11-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Кредитним договором № 0282 (№ 0).

Згідно з пунктом 2.1 договору № 11-05/23 за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, попередній кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні попередньому кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - боржники, зазначених у додатках №1 та № 3 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом - «основні договори», надалі за текстом - права вимоги. Новий кредитор сплачує попередньому кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором.

Відповідно до пункту 5.2 договору № 11-05/23 права вимоги вважаються відступленими (переданими) попереднім (первісним) кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4).

Питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане з переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 55 ЦПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

Водночас відповідно до статті 55 ЦПК України заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного строку), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Правонаступництво - це перехід суб`єктивного права (а у широкому розумінні - також і юридичного обов`язку) від однієї особи до іншої (правонаступника).

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18).

Колегія апеляційного суду встановила, що первісний кредитор вибув з підстав відступлення вимоги, а до нового кредитора перейшли усі його права, тому погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви про заміну ТОВ «Вердикт Капітал» його правонаступником ТОВ «Дебт Форс».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що 20 травня 2020 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» укладений договір факторингу № 170, а, тобто на наступний день після укладення зазначеного вище договору - 21 травня 2020 року між ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладений договір факторингу № 04/21/05/2020/1, відповідно до якого ТОВ «Інвестохіллс Веста» відступило права за договором-анкетою ТОВ «Вердикт Капітал», що на думку апелянта вказує, що зазначена угода факторингу не мала на меті встановлення реальних правових наслідків.

Апеляційний суд відхиляє указаний довід, оскільки наявні у матеріалах справи договори про відступлення права вимоги до ОСОБА_1 за договором-анкетою про відкриття та комплексне касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування №0 від 25 січня 2019 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк», недійсними у встановленому порядку не визнавалися, а тому у силу статті 204 ЦК України їх правомірність презюмується.

Посилаючись на те, що оскаржувана ухвала сприяє розкриттю банківської таємниці ОСОБА_1 третім особам, апелянтом жодним чином не обґрунтовано, яким чином розкривається така банківська таємниця, в контексті того, що законодавством визначено порядок та підстави вирішення судом питання про заміну сторони у виконавчому провадженні, за результатом чого постановляється ухвала.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі, апеляційна скарга не містить.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому цю ухвалу необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 14 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 03 червня 2024 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді Р.В. Березовенко

О.Ф. Лапчевська