Справа № 308/9162/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Шумило Н.Б., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області про визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Василевська Анжела Анатоліївна, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, у якому просить:

- визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 зі своєю матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , фактично понесені судові витрати на правову допомогу та судовий збір в розмірі 1211, 20 грн.

На виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України 29.05.2024 суд звернувся із запитом до відділу реєстрації місця проживання Ужгородської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 .

При цьому, 31 травня 2024 року до відкриття провадження у справі до суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Калинич Оксани Іллівни, згідно якого зазначає, що при відкриті провадження по справі відповідач просить суд врахувати, що при розгляді справи про розірвання шлюбу (набрало законної сили 23.05.2024р., апеляція залишила без змін). між сторонами по справі 308/22857/23 судом було з`ясовано, що відповідач знятий з реєстрації в Україні, та адреса його реєстрації та проживання тільки за кордоном в АДРЕСА_1 . Позивачу ОСОБА_1 це відомо.

За даною адресою позивач з відповідачем, а також їх спільна дитини, яка народжена в Чехії спільно проживали по 29 лютого 2024 за кордоном в АДРЕСА_2 , що підтверджується договору оренди, який укладено 01.12.2016 року.

Позивач проживала в Чеській Республіці в м. Прага 5 з липня 2015 року. Також на основі постійного проживання позивач отримала посвідку постійного проживання у 06.04.2023 року з присвоєнням ідентифікаційного номеру від 24.08.2022 року.

Їх спільний син ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Чеській Республіці. Зареєстрований у педіатра АДРЕСА_3 . Також він зареєстрований у стоматолога АДРЕСА_4 . Відвідув дитячий садок ОСОБА_5 . Участь у вихованні дитини брали обоє батьків.

01.12.2016 року між ОСОБА_6 (надалі Орендовавець) та ОСОБА_7 (надалі - Орендар) укладено Договір найму (оренди). Згідно розділу ІІ, Орендоавець за цим договором передає Орендарю в оренду житлову одиницю (квартиру) АДРЕСА_5 . Разом з Орендарем квартирою користуватиметься: Неоніла Щобак, паспорт № НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносини з Орендарем чоловік.

Згідно додатку №1 до даного договору від 13.12.2019 року, з Орендарем у квартирі проживатимуть: Неоніла Щобак, паспорт № НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відносини з Орендарем дружина. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відношення до Орендаря син.

08.02.2024 року в Чеській Республіці відкрито провадження у справі №50Nc6024/2024-228 про корегування обставин неповнолітнього ОСОБА_8 , на період до та після розірвання шлюбу батьків за поданням батька про вжиття запобіжного заходу.

13.05.2024 року Чеським судом винесено рішення. Суд постановив запобіжний захід по справі у наступному: Батько має право спілкуватися з неповнолітнім ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , щотижня у вівторок в четвер від 16:30 до 17:00 кожний непарний тиждень з 9:00 до 10:00 та кожного парного тижня в неділю з 9:00 до 10:00 через відеодзвінок, а матері наказано дозволити батькові відеодзвінок у цей час.

29.05.2024 року представником позивача в Чеській республіці на рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу. Апеляційна скарга мотивована тим, що предметом розгляду справи є почергова опіка обох батьків протягом непарного та парного тижня, а не виділені години для спілкування з дитиною, додається без перекладу, оскільки потребує часу.

Також 24.05.2024 року відповідачем ОСОБА_10 подано апеляційну скаргу на рішення комісії з питань правопорушень Муніципального району Прага- Велка Хухле від 22.02.2024 року, номер справи MCVCH 03396/2023 та номер провадження MCVCH 00586/2024року, нотаріальний переклад додається. У зв`язку з вищевикладеним та оскільки обидва мають фактичне та постійне місце проживання за кордоном, в Чеській Республіці, місцева юрисдикція суду у справах щодо опіки над неповнолітньою дитиною, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, яка народилася та проживала у Республіці Чехія є Чехія

Провадження у справі №50Nc6024/2024-228 в Чеському районному суді було розпочато за заявою батька від 08.02.2024 року учасники є громадянами України. Станом на дату порушення провадження батько має у Чеській Республіці дозвіл на постійне проживання, матір дитини має дозвіл на постійне проживання з 06.04.2023 року.

Предметом спору є між тими самими сторонами у справі про опіку над неповнолітнім, стягнення аліментів, справа відкрита за номер N? 50 Nc 6024/2024-54, провадження за № 18 CO 104 / 2024. Крім того, відкрито провадження щодо незаконного вивезення дитини до України та перешкоджання бачитися з дитиною провадження за № 18 CO 123 / 2024 у справі N? 50 Nc 6024/2024-54.

Відповідач наполягає, що країна з якою Відповідач та неповнолітній син мають істотний зв`язок є Чехія, з огляду на тривале безперервне проживання їх у цій країні, знаходження в ній їх місця звичайного проживання та перебування, відвідування садка, лікарів, що підтверджується реєстрацією сторін, та іншими документами.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами, клопотанням представника відповідача та доданими до нього матеріалами, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм:

-хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою;

-об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави;

-юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Із доданих до клопотання представника відповідача документів вбачається, що відповідач проживає за межами України, а саме в АДРЕСА_1 .

Таким чином зазначена справа є справою з іноземним елементом.

Згідно зі статтею 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У відповідності до ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 28 ЦПК України визначено підсудність справ за вибором позивача, зокрема, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, згідно з пунктами 9, 10 цієї статті позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про міжнародне приватне право» закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема, підсудність судам України справ з іноземним елементом.

Правила визначення компетенції судів щодо розгляду цивільних справ передбачені статтею 19 ЦПК України, згідно з якою суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ здійснюється за правилами іншого судочинства.

Так, у міжнародному цивільному процесі під підсудністю цивільних справ за участю іноземних осіб (міжнародною підсудністю) розуміють компетенцію судів певної держави щодо розгляду і вирішення цивільних справ та здійснення окремих процесуальних дій щодо іноземного елемента. Тому, спочатку необхідно вирішити питання про те, чи підлягає розгляду конкретна справа на території держави, до суду якої звернувся заявник, а вже потім має бути визначений конкретний суд, наділений повноваженнями вирішувати подібні цивільні справи.

З урахуванням викладеного, на цивільні справи з іноземним елементом поширюються як загальні, так і спеціальні правила підсудності. Тому суд повинен з`ясувати питання про те, чи поширюється його компетенція на розгляд даної справи.

Вирішуючи питання про підсудність справ з іноземним елементом, суди України відповідно до вимог статей 2, 497 ЦПК України повинні керуватися нормами Закону України «Про міжнародне приватне право» та нормами відповідних міжнародних договорів.

Так, статтею 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися.

Суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав та про наявність таких підстав суду стало відомо до відкриття провадження у справі.

Суд залишає позов без розгляду, якщо після відкриття провадження у справі буде з`ясовано, що у суді чи іншому юрисдикційному органі іноземної держави є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно положень статті 21 Договору між Україною та Чеською Республікою про правову допомогу в цивільних справах, ратифікованого Законом N 2927-III (2927-14) від 10.01.2002, якщо відповідно до положень цього Договору повноваження для розгляду справи мають органи юстиції обох Договірних Сторін, а заява про порушення справи вже була подана одному з органів юстиції однієї Договірної Сторони, то будь-який орган юстиції другої Договірної Сторони не вправі розглядати цю справу. Якщо одну і ту ж справу (між тими самими учасниками, з одного і того ж предмету, з тих самих підстав) було порушено в органах юстиції обох Договірних Сторін, компетенцію котрих встановлює цей Договір, орган юстиції, який порушив справу пізніше, залишає її без розгляду.

Як вбачається із доданої представником відповідача копії нотаріально засвідченого перекладу рішення, 08.02.2024 року в Чеській Республіці відкрито провадження у справі №50Nc6024/2024-228 про корегування обставин неповнолітнього ОСОБА_8 , на період до та після розірвання шлюбу батьків за поданням батька про вжиття запобіжного заходу. Учасники є громадяни України. Станом на дату порушення провадження батько має у Чеській Республіці дозвіл на постійне проживання, мати дитини має дозвіл на постійне проживання з 06.04.2023.

13.05.2024 року Чеським судом винесено рішення. Суд постановив запобіжний захід по справі у наступному: Батько має право спілкуватися з неповнолітнім ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , щотижня у вівторок в четвер від 16:30 до 17:00 кожний непарний тиждень з 9:00 до 10:00 та кожного парного тижня в неділю з 9:00 до 10:00 через відеодзвінок, а матері наказано дозволити батькові відеодзвінок у цей час.

29.05.2024 року представником позивача в Чеській Республіці на рішення суду першої інстанції подано апеляційну скаргу. Апеляційна скарга мотивована тим, що предметом розгляду справи є почергова опіка обох батьків протягом непарного та парного тижня, а не виділені години для спілкування з дитиною, додається без перекладу, оскільки потребує часу.

Крім того, з доданих документів до клопотання слідує, що 24.05.2024 року ОСОБА_10 через свого адвоката подано апеляційну скаргу на рішення комісії з питань правопорушень Муніципального району Прага- Велка Хухле від 22.02.2024 року, номер справи MCVCH 03396/2023 та номер провадження MCVCH 00586/2024 року.

З наведеного слідує про наявність справ із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав в суді іноземної держави (Чеській Республіці) .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.2 ст. 186 ЦК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, враховуючи предмет даного позову, а також те, що у суді іноземної держави є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підста, приходжу до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у даній справі, оскільки даний позов не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства України, та повинен вирішуватись компетентним судом іноземної держави який розглядає таку справу.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, Законом України «Про міжнародне приватне право», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Третя особа Служба у справах дітей Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області про визначення місця проживання дитини.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області Н.Б. Шумило