Справа № 456/5334/23
Провадження № 2/456/235/2024
РІШЕННЯ

іменем України

16 травня 2024 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Марущак У.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа без самостійних вимог приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

Підстава позову (позиція позивача): Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Горзов О.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 06 липня 2020 року за реєстровим № 21802 таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позову покликається на те, що 06 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис за реєстровим №21802 про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (, місцезнаходження: 03150, м.Київ, Велика Васильківська, буд. 100) заборгованості за період з 30.12.2019 по 10.04.2020 у розмірі 25133,62 грн., в тому числі: 7484,92 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 17409,87 грн. строкова заборгованість за сумою кредиту; 238,83 грн. - строкова заборгованість за комісією та процентами, а також 650,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 25783,62 грн. 25 серпня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. відкрито виконавче провадження №62884879 з виконання виконавчого напису №21802, вчиненого 06.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 12 жовтня 2023 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень №62884879, №63706349 у зведене виконавче провадження №73032570. 12 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. при примусовому виконанні ВП №63706349 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника у зведеному виконавчому провадженні №73032570. Про наявність несплаченої заборгованості по Кредитному договору та вчинення виконавчого напису нотаріуса позивачка ОСОБА_1 дізнався у жовтні 2023 року, коли його транспортний засіб зупинили працівники патрульної поліції та повідомили, що автомобіль перебуває у розшуку на підставі постанови приватного виконавця. Як вбачається з виконавчого напису нотаріуса, сума заборгованості виникла за Кредитним договором №630371388 від 22.03.2016, укладеним з АТ «Альфа-банк», , місцезнаходження: 03150, м.Київ, Велика Васильківська, буд. 100). Він вважає, що виконавчий напис нотаріуса від 06.07.2020 вчинено з порушенням Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету міністрів України від 29 червня 2019 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. Про існування заборгованості по кредитному договору позивачу не було відомо, жодних претензійних листів від відповідача з вимогою про повернення заборгованості позивач не отримував. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.Згідно з підпунктами 1.1., 1.2. пункту 1, підпунктами 3.1., 3.5. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Окрім цього, кредитний договір №630371388 від 22.03.2016, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вважаю, що оскаржуваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки відсутні підстави вважати, що заборгованість позивача перед відповідачем на час вчинення виконавчого напису була безспірною та що вона взагалі існувала. Окремо слід зазначити, що позивач ОСОБА_1 не отримував від відповідача вимогу про усунення порушень за кредитним договором, внаслідок чого був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Представник позивача звернув увагу суду на той факт, що наказом Міністерства юстиції України №931/5 від 12.03.2021 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату від 19.02.2021 № 5 «у зв`язку з порушеннями нотаріусом законодавства при вчиненні нотаріальних дій, як встановлені рішеннями судів, що завдало шкоди фізичним та юридичним особам анульовано свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 17.01.2008 за № 6685 на ім`я ОСОБА_2 .

У відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача адвокат Горзов О.О. зазначив, що відповідач з урахуванням приписів ст.18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» посилається на те, що в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознак безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознак безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису. Звернув увагу на відсутність законодавчої підстави для вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, а саме на той факт, що на момент його вчинення Постанова КМУ № 662 від 26.11.2014 в частині положень, які доповнювали пункт 2 Порядку та на які посилається відповідач, втратила чинність. Відтак, зазначена нотаріальна дія щодо вчинення вказаного вище виконавчого напису є незаконною. Тому, оскільки у судовому порядку постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визнано незаконною та нечинною (у частині), кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Зазначене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року по справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) та висновками Верховного Суду у постанові від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18. З тих самих підстав, посилання відповідача на висновок Верховного Суду у постанові від 23.12.2021 по справі №189/115/19 при вирішенні «аналогічного спору» є необгрунтованими, оскільки у згаданій справі встановлені відмінні підстави для відмови задоволенні позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Щодо посилань відповідача на інші висновки Верховного Суду зазначені у відзиві, такі не спростовують доводів позовної заяви стосовно обгрунтованості та безспірності заборгованості боржника за оскаржуваним виконавчим написом. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Горзов О.О. не з`явились, однак адвокат Горзов О.О. подав до суду заяву про розгляд справ у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Позиція відповідача: 12.12.2023 від представника Акціонерного товариства «Сенс Банк» адвоката Блажевського П.І. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник позивача просить відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на висновок Верховного Суду від 23.12.2021 по справі №189/115/19. За правилами ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Крім цього, за правилами ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 р. по справі № 305/2082/14- ц зазначила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлюс прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (п. 20). Позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення. За таких обставин є непереконливими доводи й аргументи позивача про те, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник не мав безспірної заборгованість перед стягувачем, а заборгованість не мала такого розміру як зазначено у виконавчому написі. Тому відсутні правові підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Представник відповідача АТ «Сенс Банк»» адвокат Блажевський П.І. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, зокрема на 14.11.2023, 12.12.2023, 08.01.2024, 30.01.2024, 07.03.2024, 02.04.2024, 16.05.2024. Слід зазначити, що адвокат Блажевський П.І. звертався до суду з клопотаннями від 16.11.2023, 06.12.2023, 07.01.2024, 28.01.2024, 06.03.2024, 01.04.2024, 12.05.2024 про відкладення розгляду справи, посилаючись на зайнятість повноважного представника АТ «Сенс Банк» в іншому судовому засіданні, при цьому доказів поважності причин не прибуття до суду не надав. Представнику відповідача роз`яснювалося право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, відповідно до ст. 212 ЦКК України, однак представник відповідача даним правом не скористався, а тому, за наведених обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи.

Позиція третьої особи: третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи, заява про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не надходила, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, повернулись на адресу суду 01.11.2023, 26.03.2024 з відміткою «вручено».

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.10.2023 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.01.2024 змінено найменування відповідача у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа без самостійних вимог приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне Товариство «СЕНС БАНК».

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 07.03.2024 закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 15 березня 2016 року Стрийським МВ ГУ ДМС України у Львіській області, такий видано на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.6/.

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №62884879 від 25.08.2020, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №21802, вчиненого 06.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 25 783,62 грн. /а.с. 7/.

Відповідно до копії постанови про об`єднання виконавчих провадженьу зведене виконавче провадження ВП №63706349 від 12.10.2023, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. об`єднано виконавчі провадження №62884879, №63706349 у зведене виконавче провадження №73032570 /а.с.8/.

Відповідно до копії постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника ЗВП №73032570 від 12.10.2023, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. описано та накладено арешт на майно, а саме: транспортний засіб марки TRAILOR, модель S 383EL, категорія напівпричіп, рік виробництва 1990, VIN: НОМЕР_2 , номер шасі: НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , колір сірий,що належить боржнику ОСОБА_1 /а.с. 9-10/.

Відповідно до копії виконавчого напису, такий вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 06.07.2020 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 95042655 від 31.01.2012, укладеним ним із АТ «Альфа-Банк». Стягнення заборгованості, за період з 30.12.2019 по 10.04.2020, складає 25 133,62 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7 484,92 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 17 409,87 грн., строкова заборгованість за комісією та процентами 238,83 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача АТ «Альфа-Банк» в розмірі 650,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» складає 25 783,62 грн. /а.с.11/.

Відповідно до заяви про примусове виконання рішення, представник АТ «Альфа Банк» Пастернак М.С. звернулася до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. розпочати примусове виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. за №21802 від 06.07.2020 про стягнення із боржника, яким є ОСОБА_1 коштів у розмірі 25 783,62 грн. /а.с.12/.

Відповідно до копії наказу Міністерства юстиції України №931/5 від 12.03.2021, свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 17 січня 2008 року за №6685 на ім`я ОСОБА_2 анульовано /а.с.13/.

З витягу з веб-порталу Національного банку України вбачається, що АТ «Альфа-Банк» перейменоване з 12.09.2022 на АТ «Сенс Банк» /а.с.42-43/.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 , судом підлягають застосуванню наступні норми законодавства.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»)глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно з пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, встановлено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2018 року у справі № 405/1015/17.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) зроблено висновок, що «вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Інформація про наявність у суді іншого позову стягувача до боржника чи боржника до стягувача сама по собі не є доказом недотримання умови щодо безспірності заборгованості. Якщо порушення Порядку вчинення нотаріальних дій, допущені нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, не свідчать про недотримання умов вчинення виконавчого напису, передбачених статтею 88 Закону України «Про нотаріат», та не призвели до порушення гарантованих законом прав боржника або стягувача, вони не можуть слугувати підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню».

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 207/1587/16 та постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 308/11193/16-ц.

Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову.

Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 № 296 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, зокрема, підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

В судовому засіданні також встановлено, що 06.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 630371388 від 22.03.2016, укладеним ним із АТ «Альфа-Банк». Стягнення заборгованості проводиться за період з 30.12.2019 по 10.04.2020. Сума заборгованості складає 25 133,62 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 7 484,92 грн., строкова заборгованість за сумою кредиту - 17 409,87 грн., строкова заборгованість за комісією та процентами 238,83 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача АТ «Альфа-Банк» в розмірі 650, 00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» складає 25 783,62 грн.

Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що 25.08.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. винесено постанову ВП № 62884879 про відкриття виконавчого провадження, з примусового виконання виконавчого напису №21802 від 06.07.2020, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 25 783,62 грн.

Також, 12.10.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. винесено постанову ЗВП № 73032570 про опис та арешт коштів боржника, з примусового виконання виконавчого напису №21802 від 06.07.2020.

Слід зазначити, що позивач звертаючись до суду з позовною заявою зазначив, що розмір заборгованості, визначений відповідачем у заяві про вчинення виконавчого напису не є безспірним.

Щодо безспірності заборгованості слід зазначити таке.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Згідно п.п.2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти, тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п.2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Пунктом 7 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, нотаріусу додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Крім того, суд звертає увагу на те, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Разом із цим, ухвалою Вищого адміністративного Суду України від 01 листопада 2017 року у справі № К/800/6492/17 залишено постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року - без змін, якою в свою чергу визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині пункту 2 змін, яким Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржений виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 06.07.2020, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 і Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 у редакції, станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріусом стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, які укладено у простій письмовій формі, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей про нотаріальне посвідчення кредитного договору, на підставі якого було вчинено виконавчий напис, що також свідчить про його вчинення за відсутності передбачених для цього підстав, доказів протилежного відповідач не надав.

Посилання представника відповідача у відзиві на постанову Верховного Суду від 23.12.2021 у справі № 189/115/19 не заслуговують на увагу, оскільки висновки у наведеній справі зроблені за встановлення інших фактичних обставин.

Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задоволити.

Розподіл судових витрат.

Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 1610,40 грн, сплачений позивачем при поданні до суду позовної заяви, згідно з квитанцією № 9711-2024-6637-2074 від 16.10.2023 та заяви про забезпечення позову, згідно з квитанцією № 1121-7750-5980-5699 від 16.10.2023.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати виконавчий напис від 06 липня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за №21802 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100) заборгованості у розмірі 25 783 (двадцять п`ять тисяч сімсот вісімдесят три) грн. 62 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» /, юридична адреса 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100/ на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 1610 /одна тисяча шістсот десять/ грн. 40 коп.

Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року у справі №456/5334/23, провадження №2-з/456/24/2023, скасувати після спливу дев`яноста днів з дня набрання даним судовим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: ОСОБА_3 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Акціонерного товариства «Сенс Банк», , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100;

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович, місцезнаходження: вул. Янева,23, під`їзд, 1, офіс, 1, м. Львів, 79000.

Повний текст судового рішення

виготовлено 27 травня 2024 року

Головуючий суддя В.Л.Бучківська