ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі №263/16126/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2024 року через систему "Електронний суд" приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. звернулася до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі №263/16126/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2024 року заяву Матвійчук Н.Є. про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі №263/16126/19 повернуто заявнику без розгляду на підставі ч.2 ст. 183 ЦПК України.

Не погодившись з ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2024 року, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є., звернулася з апеляційною скаргою до Дніпровського апеляційного суду на вказану ухвалу суду та просила ухвалу суду від 29 січня 2024 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 березня 2024 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.В. - задоволено. Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2024 року - скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.53-56).

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. звернулася до Дніпровського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. В зазначеній заяві приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. просить ухвалити додаткове рішення у справі № 263/16126/19, яким повернути їй сплачений судовий збір у розмірі 484 грн. 48 коп. за подачу апеляційної скарги на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2024 року (а.с.58).

Вивчивши заяву, матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що заява приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. про ухвалення додаткового рішення у справі не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ст. ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1)на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до п.8 ч.2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Звернувшись до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, а саме щодо вирішення питання розподілу судових витрат, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.В. посилалася на те, що апеляційним судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, понесених апелянтом під час апеляційного оскарження ухвали суду від 29 січня 2024 року, якою було заяву Матвійчук Н.Є. про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі №263/16126/19 повернуто заявнику без розгляду на підставі ч.2 ст. 183 ЦПК України. В зазначеній заяві приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. просила ухвалити додаткове рішення у справі № 263/16126/19, яким повернути їй сплачений судовий збір у розмірі 484 грн. 48 коп. за подачу апеляційної скарги на ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2024 року (а.с.58).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, встановлено дискреційне повноваження суду зазначити в резолютивній частині судового рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом із тим, такий обов`язок у випадку передачі справи на новий судовий розгляд не покладено.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної скарги, здійснює той суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи.

У постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі №530/1731/16-ц викладено висновок про те, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Враховуючи, що Дніпровським апеляційним судом у постанові від 20 березня 2024 року не було прийнято остаточне рішення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2024 року було скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, тому підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат додатковим рішенням (постановою) відсутні.

За таких обставин, враховуючи викладене, слід відмовити у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. про ухвалення додаткового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 270, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі №263/16126/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова