Справа № 606/439/24 року
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2024 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Малярчук В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Теребовлянської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Лазьо В.Р. про визнання права власності, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовною заявою доТеребовлянської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Лазьо В.Р. про визнання права власності, в якій просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , з яких: 1/3 частку в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, мотивуючи тим, що вони не можуть отримати у нотаріальній конторі свідоцтва про право власності на дане майно, а тому змушені звернутися з позовом до суду.

Позивачі просять слухати справу без їх участі позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача Теребовлянської міської ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про слухання справи без представника відповідача, позов визнав та не заперечив проти його задоволення.

Третя особа: приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Лазьо Вікторія Романівна подала до суду заяву про слухання справи без її участі.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно копії по господарської книги особовий рахунок № НОМЕР_1 в колгоспному дворі, що за адресою в АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року проживали ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту а та б пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що власниками по 1/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, АДРЕСА_1 були голова двору ОСОБА_3 , та членами двору чоловік ОСОБА_2 та дочка - ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 23.10.2011 року серія НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є часом відкриття спадщини на належне їй майно.

За життя ОСОБА_3 23.12.2022 року склала заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 .

Даний заповіт на день смерті ОСОБА_3 не змінювався і не скасовувався.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради від 19.11.2023 року виданої про те, що ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті, проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом з : ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 .

За вказаних обставин ОСОБА_1 успадкувала належну ОСОБА_3 на праві особистої власності 1/3 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 .

У довідці виданій Теребовлянським бюро Технічної інвентаризації від 15.12.2023 року №336 вказано, що на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , право власності за ОСОБА_3 не зареєстроване.

Згідно постанови приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Лазьо В.Р. від 10.01.2024 року № 9/02-31 спадкоємцем за заповітом посвідченим старостою сіл Нова Могильниця і Стара Могильниця Теребовлянської міської ради Тернопільської області за реєстром №55/09-08/18 від 23.12.2022 року є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання якої зареєстровано в АДРЕСА_1 .

Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Лазьо В.Р. від 10.01.2024 року № 9/02-31 нотаріус розглянувши документи подані спадкоємцем для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , було виявлено, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який необхідний для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом спадкоємцю ОСОБА_1 . Згідно довідки Теребовлянського бюро технічної інвентаризації Тернопільської області №336 від 15.12.2023 року право власності на вищевказаний житловий будинок за померлою ОСОБА_3 не зареєстроване.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовільнити, визнавши за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , з яких: 1/3 частку в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору, визнавши за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , з яких: 1/3 частку в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження- якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий В.В.Малярчук