КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №2-546-1/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Мережко М.В., Соколової В.В.

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 06 березня 2024 року, постановлену під головуванням судді Ключника А.С.,

у справі за заявою Святошинського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом Акціонерного банку «Український комунальний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2024 року до суду звернувся Святошинський ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом Акціонерного банку «Український комунальний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 06 березня 2024 року заяву Святошинського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернуто без розгляду заявникові. Ухвала суду мотивна тим, що заявником не сплачено судовий збір за видачу дублікату виконавчого листа та не надано доказів направлення заяви іншим учасникам справи в порушення вимог статті 183 ЦПК України.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

В обгартування апеляційної скарги вказує, що судом грубо порушено права скаржника на захист та справедливий суд. Уважає, що згідно ЦПК України суд мав надати заявнику можливість виправити недоліки поданої заяви, а не повертати її.

Посилається на те, що про розгляд заяви не був належним чином повідомлений, ухвалу постановлено за його відсутності.

Вказує, що строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-564-1, виданого 07 квітня 2011 року, сплинув, а суд його не поновив.

Зазначає, що першочергово суд має вирішити питання про поновлення строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, після чого вирішувати питання про підставніть видачі дублікату виконавчого документа.

Уважає, що за обставинами цієї заяви суд першої інстанції повинен був відмовити у видачі дублікату виконавчого документу.

Мотивуючи наведеним, просить ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 06 березня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Повернувши заяву про видачу дублікату виконавчого документу, суд першої інстанції вказав, що така заява не відповідача вимогам, передбаченим статтею 183 ЦПК України, а саме до заяви не долучено доказів надсилання заяви іншим учасникам справи (заінтересованим особам).

Суд також зазначив, що в порушення підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до заяви не долучено квитанції про сплату судового збору за видачу дублікату виконавчого листа.

Заяву повернуто на підставі частини 4 статті 183 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.

З матеріалів справи установлено, що 22 лютого 2024 року Святошинським ВДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) засобами поштового зв`язку подано подання (заяву) про видачу дублікату виконавчого документа.

Заяву зареєстровано судом 26 лютого 2024 року.

Із матеріалів заяви убачається, що до такої заявником долучено довідку про втрату виконавчого документа та довіреність представника виконавчої служби. Докази на підтвердження надсилання заяви іншим учасникам справи відсутні.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вказує на таке.

У своїх доводах ОСОБА_1 посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена за відсутності скаржника та без врахування його думки щодо вимог заяви про видачу дублікату виконавчого документа. Уважає, що замість повернення заяви, суд мав залишити її без руху, як це регламентовано ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги стосуються вирішення заяви про видачу дублікату виконавчого документа по суті із аргументацією підстав відмови у задоволенні такої заяви.

Повертаючи заяву, суд першої інстанції керувався пунктом 4 статті 183 ЦПК України, абзацом 1 якої передбачено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини 1 або 2 цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Підставою для повернення стало відсутність доказів надіслання заяви іншим учасникам справи (провадження) та квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 9 статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Окремих положень, якими передбачено вимоги щодо форми та змісту безпосередньо заяви про видачу дублікату виконавчого документа, Цивільний процесуальний кодекс не містить. Відтак, керуючись частиною 9 статті 10 ЦПК України, перевірку заяви про видачу дублікату виконавчого документа доцільно здійснювати згідно приписів статті 183 ЦПК України.

Статтею 183 ЦПК України передбачено:

1. Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом.

Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

2. Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

3. Учасник справи має право додати до письмової заяви, клопотання проект ухвали, постановити яку він просить суд.

4. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Суд повертає заяву (клопотання, заперечення) її заявнику без розгляду також у разі, якщо вона подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Зі змісту доводів скаржника про те, що суд першої інстанції, перевіряючи подану заяву на відповідність вимогам процесуального закону, повинен був надати можливість виправити її недоліки, убачається посилання на приписи статті 185 ЦПК України «Залишення позовної заяви без руху, повернення заяви», частиною 1 якої передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Аналізуючи положення статті 185 ЦПК України, слід зробити висновок про те, що приписи цієї статті поширюються саме на позовну заяву, тоді як положеннями статті 183 ЦПК України регламентовано вимоги до заяв з процесуальних питання, зокрема і до заяви про видачу дублікату виконавчого документа.

Так, частиною 2 статті 183 ЦПК України передбачено пряму вимогу до форми та змісту письмової заяви, яку подано на стадії виконання судового рішення, в частині обов`язку заявника долучати до заяви докази надсилання такої заяви іншим учасникам справи.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині обґрунтованості вимог про видачу дублікату виконавчого документу, апеляційний суд зазначає, що стадії розгляду заяви по суті заявлених вимог передує перевірка поданої заяви на відповідність вимогам щодо її форми та змісту, передбаченим положенням ЦПК України.

Подаючи апеляційну скаргу, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Проте апеляційна скарга не містить жодного обґрунтованого доводу на спростування висновків суду першої інстанції про повернення заяви виконавчої служби про видачу дублікату виконавчого документа.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що скаржник не був належним чином повідомлений про розгляд заяви, колегія суддів відхиляє, оскільки питання про повернення заяви без розгляду вирішується судом без виклику (повідомлення) учасників справи.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

Підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів не убачає.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 06 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді М.В. Мережко

В.В. Соколова