Провадження № 2/522/1462/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Павлик І.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 2 601,26 грн,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» звернулось до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 2 601,26 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач є споживачем послуг ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ», що підтверджується оформленим особовим рахунком за № НОМЕР_1 , проте отримуючи послуги з водопостачання не здійснює в повному обсязі їх оплату, внаслідок чого за період з 01.01.2021 по 01.07.2022 утворилась заборгованість у розмірі 2 601,26 грн, яку він просить суд стягнути з відповідача.

05.11.2022 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

15.05.2023 до суду від відповідача надійшло 2 аналогічних відзиви на позовну заяву, до яких не долучено доказів направлення копії відзиву позивачу, що є порушенням вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, а тому суд їх не враховує при вирішенні спору.

19.09.2023 та 30.10.2023 до суду від відповідача надійшли клопотання про витребування доказів, у задоволенні яких ухвалою суду від 28.03.2024 відмовлено.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією нотаріально посвідченого договору дарування квартири від 28.09.2013, зареєстрованого в реєстрі за № 1318, та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 28.09.2013. ОСОБА_1 зареєстрований за вказаною адресою з 11.10.2013.

16.12.2021 між ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» та ОСОБА_1 укладено договір № 145075/20211216/П2 з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, ОСОБА_1 є споживачем послуг ТОВ «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач у позовній заяві зазначає, що нарахування відповідачу за надані послуги здійснювалися відповідно до норм водопостачання, затверджених рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 30 від 25.02.2010 та тарифів, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 16.12.2020 № 2499, а відповідач в свою чергу користувався такими послугами.

У відповідності до ст. ст. 67, 68, 162 Житлового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п. 47 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і типових договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, на споживача комунальних послуг покладено обов`язок оплачувати надані послуги.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 по особовому рахунку НОМЕР_1 за період з 01.01.2021 по 01.07.2022 становить 2 601,26 грн.

Відповідач не надав доказів належного виконання ним своїх зобов`язань з оплати послуг, наданих позивачем, розрахунок заборгованості не спростував.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на викладене, отримання відповідачем послуг водоканалу є підставою для їх оплати відповідачем, в зв`язку з чим позов ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 2 601,26 грн підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 1 ст. 141 ЦПК України).

ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» зверталось до Приморського суду м. Одеси з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

30.11.2021 Приморським районним судом м. Одеси у справі № 522/21704/21 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 842,94 грн та судові витрати в сумі 227,00 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.01.2022 у справі № 522/21704/21 вищезазначений судовий наказ скасовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» сплачено судовий збір у сумі 227,00 грн, та звертаючись до суду з даним позовом 2 254,00 грн, що разом складає 2 481,00 грн.

З огляду на викладене, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 2 481,00 грн.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОКС» в особі філії «ІНФОКСВОДОКАНАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (, адреса: м. Одеса, вул. Басейна, 5) 2 601,26 грн заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (, адреса: м. Одеса, вул. Басейна, 5) 2 481,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Суддя І.А. Павлик