Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3270/24
Провадження № 2-о/332/147/24
Рішення

Іменем України

03 червня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Яцуна О.С.,

секретаря: Чуб С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Колоянов Вадим Анатолійович, заінтересована особа Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України, -

Встановив:

03.06.2024 ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Колоянов Вадим Анатолійович, звернулась до Заводського районного суду із заявою про встановлення факту смерті її бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Токмак Токмацького району Запорізької області російської федерації.

Документами, що підтверджують факт смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території є медичне свідоцтво про смерть Серії 23 № 202630066 від 13.03.2024 та свідоцтво про смерть НОМЕР_1 , видане 20.03.21 Територіальним відділом РАЦС м. Мелітополь та Мелітопольського району Управління РАЦС Запорізької області.

Встановлення даного факту є необхідним заявникові для реєстрації смерті ОСОБА_2 державними органами України та для реалізації своїх майнових та немайнових прав.

Від представника заявника адвоката Колоянова В.А., в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі та без участі заявника.

Від Заводського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують щодо заявлених вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 317 ЦПК України визначено особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Положеннями ст. 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Місто Токмаквходить до складу Токмацької міської територіальної громади, згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України № 713-р від 12.06.2020 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Запорізької області».

Токмацька міська територіальна громада розташована у Пологівському районі Запорізької області.

Відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 (зі змінами та доповненнями), Токмацька міська територіальна громада Пологівського району Запорізької області входить до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф. Відтак, органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження на цій території.

Факт родинних відносин між заявником та померлою ОСОБА_2 підтверджується наступними документами: свідоцтвом про народження заявника ОСОБА_1 НОМЕР_2 , в якому її батьками зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 9); свідоцтвом про народження батька заявника ОСОБА_3 НОМЕР_3 , в якому його батьками зазначені (мовою оригіналу) ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 10); паспортом громадянина України батька заявника ОСОБА_3 (а.с. 11); паспортом громадянина України бабусі заявника ОСОБА_2 (а.с. 12-13); паспортом громадянина України заявника ОСОБА_1 та довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру (а.с. 14-16); свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_4 , згідно якого вбачається зміна прізвища заявника після реєстрації шлюбу із « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » (а.с. 18).

Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 № 3307/5) підставою для реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/130234; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/130234; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Положеннями ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому Законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсними і не створюють правових наслідків.

Судом встановлено, щозаявником при зверненні до суду із заявою про встановлення факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її бабусі на тимчасово окупованій території України були надані медичне свідоцтво про смерть Серії 23 № 202630066 від 13.03.2024 (а.с. 19-20) та свідоцтво про смерть НОМЕР_1 , видане 20.03.21 Територіальним відділом РАЦС м. Мелітополь та Мелітопольського району Управління РАЦС Запорізької області (а.с. 21).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до переконання, що на теперішній час заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує факт смерті 12.03.2024 її бабусі та враховуючи, що заявником були надані докази, що в повній мірі підтверджують цей факт, заяву слід задовольнити.

При цьому суд, даючи оцінку допустимості наданих заявником письмових доказів, виданих на тимчасово окупованій території, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, що відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Зокрема, ґрунтуючись на консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібіє (Namibiacase) Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, які проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на таких територіях органів влади.

Враховуючи практику ЄСПЛ, суд оцінює надані заявником письмові докази та приходить до переконання щодо необхідності задоволення заяви, оскільки встановлення факту смерті має для неї юридичне значення, оскільки дозволяє в подальшому зареєструвати смерть бабусі державними органами України та реалізувати свої майнові та немайнові прав.

Керуючись ст. ст. 13, 89, 259, 263-265, 293, 315-319 ЦПК України, суд,

Вирішив:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), від імені якої діє адвокат Колоянов Вадим Анатолійович, заінтересована особа Заводський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (місцерозташування: м. Запоріжжя, вул. Сеченова, буд. 25-б, ), про встановлення факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: п. Замарайка Сєровського району Свердловської області), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Токмак Пологівського району Запорізької області, Україна.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О.С. Яцун