Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/6153/23
Провадження №2/552/603/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

29.02.2024 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

секретар судового засідання Лебедєва Х.В.,

учасники справи та їх представники:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача адвокат Савчук Олег Володимирович,

відповідач Київська районна у м. Полтаві рада,

третя особа Державна інспекція архітектури та містобудування України,

представник третьої особи Топал Тетяна Юріївна,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської районної у м. Полтави ради про визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Київської районної у м. Полтави ради про визнання права власності на нерухоме майно.

В позовній заяві позивач зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 27 вересня 2018 року він набув права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . Також він уклав два договори купівлі-продажу земельних ділянок: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1 га., кадастровий номер :01:003:0588, на якій розташований житловий будинок, та земельну ділянку такого ж цільового призначення площею 0,0165 га кадастровий номер :01:003:0589 за цією ж адресою.

З метою поліпшення житлово-побутових умов у 2019 році позивач здійснив реконструкцію житлового будинку та змінив склад господарських будівель, зруйнувавши старі будівлі і збудувавши новий гараж і сарай. Після реконструкції будинку його площа збільшилася з 42,8 кв.м. до 68,6 кв.м.

Але вказане перетворення нерухомого майна ним здійснено без одержання необхідних дозволів.

Це перешкоджає позивачу отримати повідомлення про закінчення будівництва та подати до органу архітектури декларацію про введення в експлуатацію реконструйованого нерухомого майна.

Тому позивач просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок «А-1,а» загальною площею 68,6 кв. м., житловою площею 23,6 кв.м., гараж «а1», навіс «а2», погріб «а3», вбиральню «Ж», сарай «З», огорожу №6, колодязь (1/2 частина) №4, огорожа №5, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 18 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач відзиву на позов не надав.

Третя особа надала письмові пояснення на позовну заяву, у яких зазначила, що позивачем до суду не надано, і матеріали даної справи не містять відомостей про наявність у позивача проектної та робочої документації. Разом з тим, встановити наявність або відсутність відхилень від вимог державних будівельних норм можливо тільки за результатами експертизи проектів будівництва в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів від 11.05.2011 № 560.

Відповідно до п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461, у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Позивачем до суду не надано і матеріали даної справи не містять результатів експертизи проекту будівництва, як доказ відсутності істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому об`єкті нерухомості, тому відсутні умови для визнання права власності на них на підставі рішення суду.

Право на виконання будівельних робіт виникає у забудовника лише за наявності документів, які надають право виконувати будівельні роботи та передбачених статтями 27, 29-31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі Закон № 3038- VI), а також у передбачених законом випадках отримання дозволу на виконання будівельних робіт (статті 34,37 цього Закону).

Оскільки позивачем до суду не надано і матеріали даної справи не містять проектної та робочої документації та результатів експертизи проекту будівництва, як доказ відсутності істотних порушень будівельних норм і правил у збудованих об`єктах нерухомості, тому відсутні умови для визнання права власності на них на підставі рішення суду.

Тому третя особа просила суд розглядати справу з урахуванням пояснень ДІАМ.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не з`явилися. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача. Зазначив, що позовні вимоги підтримує.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання також не з`явились.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з`явились.

Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27 вересня 2018 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Ющенко В.В., ОСОБА_1 купив (прийняв в приватну особисту власність) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0588, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Як вбачається з вказаного договору, на час придбання позивачем нерухомого майна позивачем, у домоволодінні розташовані: житловий будинок «А-1» загальною площею 42,8 кв. м., житловою площею 24,0 кв.м., літня кухня «Б», сарай «б», сарай «Г», погріб «г1», гараж «Д», вбиральня «Ж», огорожа №1, ворота огорожі №2, огорожа №3, колодязь питний №4 (1/2 частина).

На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27 вересня 2018 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Ющенко В.В., ОСОБА_1 прийняв (купив) в приватну особисту власність земельну ділянку розміром 0,1 га з кадастровим номером :01:003:0588, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27 вересня 2018 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Ющенко В.В., ОСОБА_1 прийняв (купив) в приватну особисту власність земельну ділянку розміром 0,0165 га з кадастровим номером :01:003:0589, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Також судом встановлено, що на належній йому земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0588, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником, ОСОБА_1 з метою покращення житлово-побутових умов у 2019 році здійснено реконструкцію житлового будинку та змінено склад господарських будівель та споруд.

Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Оскільки реконструкція житлового будинку та інші будівельні роботи позивачем виконані без одержання необхідних дозволів та проекту, зазначене будівництво є самочинним.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем самовільне будівництво здійснено на належній йому на праві власності земельній ділянці.

Цільове призначення земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), відповідає меті її використання.

Внаслідок здійсненого позивачем будівництва на земельній ділянці з кадастровим номером :01:003:0588 розташовані: житловий будинок «А-1,а» загальною площею 68,6 кв. м., житловою площею 23,6 кв.м., гараж «а1», навіс «а2», погріб «а3», вбиральня «Ж», сарай «З», огорожа №6, колодязь (1/2 частина) №4, огорожа №5, що знаходиться у АДРЕСА_1 (а.с. 10-12).

Як підтверджується архітектурно-будівельним висновком КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» Полтавської районної ради про технічний стан житлового будинку та господарських будівель на АДРЕСА_1 , будинок розташований на земельній ділянці без порушення Державних будівельних норм України ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» (а.с.13).

Технічний стан основних конструктивних елементів житлового будинку задовільний.

Житловий будинок (літ. А-1,а) та господарські будівлі на АДРЕСА_1 згідно технічного паспорта придатні для подальшої експлуатації за призначенням (а.с. 13).

Відповідно до ч. 2-5 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" право власності у порядку, передбаченому частиною третьою статті 376 ЦК, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв`язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. Визнання права власності на незавершений об`єкт самочинного будівництва не допускається, оскільки це суперечить змісту як частини третьої статті 376, так і статті 331 ЦК (пункт 3).

Внаслідок здійсненого самочинного будівництва позивач позбавлений можливості позасудовим порядком визнати право власності на нього.

Вказаним самочинним будівництвом права інших осіб не порушуються, оскільки будівлі розташовані на належній позивачу земельній ділянці.

Об`єкти самочинного будівництва відповідають вимогам їх надійної та безпечної експлуатації.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

За відповідачем необхідно визнати право власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 11О, 112, 113 СК України, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А-1,а» загальною площею 68,6 кв. м., житловою площею 23,6 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: гараж «а1», навіс «а2», погріб «а3», вбиральня «Ж», сарай «З», огорожа №6, колодязь (1/2 частина) №4, огорожа №5, що розташований у АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний термін з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , проживаючий: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

відповідач Київська районна у м. Полтаві рада, місцезнаходження: м. Полтава, вул. Решетилівська, 1/2, ,

третя особа Державна інспекція архітектури та містобудування України, місцезнаходження: м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26, .

Повне судове рішення виготовлено 29 лютого 2024 року.

Головуючий О.А.Самсонова