справа 278/150/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, розглянув заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ткачука Володимира Васильовича про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Євдокії Олегівни, Державного підприємства "СЕТАМ", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання електронних торгів недійсними, скасування протоколу проведення електронних торгів,--

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа розгляд якої відбувається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Разом з тим, від представника позивача адвоката Ткачука В.В. до суду надійшла заява про забезпечення позову в якій останній просить суд в межах цього провадження вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо вселення будь-яких осіб до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та вчиняти будь-які дії щодо виселення ОСОБА_1 , його батька ОСОБА_4 та його матері ОСОБА_5 з житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

У обґрунтування заяви зазначив, що 6 грудня 2023 року відбулися публічні торги шляхом проведення електронного аукціону на яких було реалізоване належне позивачу майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 79,1 кв.м. та дві земельні ділянки з кадастровим номером :02:001:0817 площею 0,0757 га та з кадастровим номером :02:001:0816 загальною площею 0,0203 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . За наслідками проведення вказаного аукціону новим власником вище перелічених об`єктів нерухомості стала ОСОБА_2 , яка у подальшому здійснила дії направлені на зняття ОСОБА_1 та його батьків із реєстрації у вищезгаданому домоволодінні. За таких обставин, сторона позивача переконана у тому, що існує реальна загроза виселення позивача та його родини із приміщення житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яке є єдиним житлом вказаних осіб, а тому останній вимушений звернутися до суду із цією заявою.

Нормами процесуального законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" зазначив, що "розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам" (пункт 4).

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: "співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову".

За таких обставин, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Аналогічні правові висновки відображені у постанові Верховного суду від 14 лютого 2022 року у справі № 367/3628/21 (провадження № 61-14886св21).

Крім того, у постанові від 18 січня 2023 року в справі № 755/9322/20 (провадження № 61-14783св20) Верховний суд зазначив, що забезпечення позову не повинно порушувати принципи змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, а застосований судом вид вжитих заходів не може вирішувати питання про права інших, окрім відповідача, тим більше - осіб, які не беруть участі у справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами процесуального законодавства, яким врегульовані зазначені правовідносини, та усталеною судовою практикою з приводу врегулювання подібних правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вищевказаної заяви з огляду на наступне.

Так, судом установлено, що згідно із відомостями наявними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно будинок за адресою: АДРЕСА_1 , з 16 квітня 2024 року перебуває у власності ОСОБА_3 , яка не є відповідачем у справі та до якої не пред`явлено будь-яких вимог в межах цього цивільного провадження.

Крім того, із прохальної частини позову вбачається, що предметом розгляду цієї цивільної справи є вирішення питання стосовно визнання недійсними проведення електронних прилюдних торгів, які відбулися 6 грудня 2023 року по реалізації житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 79,1 кв.м. та земельних ділянок з кадастровим номером :02:001:0817 площею 0,757 га та з кадастровим номером :02:001:0816 площею 0,0203 га, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 , а також скасування протоколу № 601300 проведення вищевказаних електронних торгів.

Враховуючи вищенаведене, суд звертає увагу позивача на те, що він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони особі, яка не є відповідачем у справі, вчиняти ті чи інші дії спрямовані на вселення або виселення осіб до належного їй домоволодіння. Тобто, задоволення цієї заяви призведе до того, що судом буде вирішено питання щодо прав іншої особи, яка не є відповідачем у справі і, як наслідок, порушиться збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Крім того, фактичні обставини справи не свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування заявленого позивачем заходу забезпечення позову призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, оскільки, як зазначалося раніше, предметом розгляду цієї справи є вирішення питання щодо правомірності проведення електронних прилюдних торгів. Інакше кажучи, заявлений позивачем захід забезпечення позову не спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову з огляду на його предмет та підстави, а отже такий захід не відповідає критерію необхідності його застосування, що, в свою чергу, виключає можливість такого застосування.

Входячи із зазначеного, суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви представника позивача про забезпечення позову в межах цього цивільного провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 153 ЦПК України, суд, --

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Повне рішення складено 30 травня 2024 року.

Суддя Євген Татуйко