Справа № 453/729/24
№ провадження 2/453/377/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И /заочне/
04 червня 2024 року Сколівський районний суд Львівської області у
складі: головуючого судді Брони А.Л.,
секретаря судового засідання Корнути Т.Б.,
без учасників справи,
розглянувши у залі суду у місті Сколе Львівської області за порядком спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури Львівської області І. Нагребного в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області до ОСОБА_1 , про конфіскацію земельних ділянок,-
04.05.2024 року перший заступник керівника Стрийської окружної прокуратури Львівської області І. Нагребний в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить:
Крім цього, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівської обласної прокуратури 9084 грн. сплаченого судового збору.
Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 14.05.2024 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі на підставі ч.5 ст. 279 ЦПК України.
Розгляд справи відбувся 04.06.2024 року без учасників справи.
Таким чином, громадянка російської федерації ОСОБА_1 у 2019 році набула право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані на території Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області та протягом року не виконала покладені на неї у зв`язку з цим обов`язки, а саме - не відчужила спірні земельні ділянки, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідачка ОСОБА_1 про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Відзив на позовну заяву не подала.
У зв`язку з викладеним судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч.3 ст. 211, ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно з ч.1 і ч.2 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
За положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» офіційним документом, який посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує їх право на проживання в Україні є посвідка на постійне або тимчасове проживання.
Указані посвідки видаються територіальними органами Державної міграційної служби, центром державного підприємства, що належить до сфери управління Державної міграційної служби, або центром надання адміністративних послуг за місцем проживання іноземця або особи без громадянства, а інформація про таких осіб з 06.06.2012 зазначається в Єдиному державному демографічному реєстрі.
Як вбачається з інформації Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області № 4601.02-01-3656/46.2-24 від 08.03.2024 року, громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідкою на постійне чи тим часове проживання, не документувалася.
Таким чином, громадянка російської федерації ОСОБА_1 у 2019 році набула право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані на території Козівської сільської ради Стрийського району Львівської області та протягом року не виконала покладені на неї у зв`язку з цим обов`язки щодо відчуження набутих земельних ділянок, що підтверджується вказаними вище витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно зі статтями 13, 14 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.
Суб`єктами права приватної власності на землю відповідно до статті 80 Земельного кодексу України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства.
Зокрема, іноземні громадяни та особи без громадянства відповідно до частини другої статті 81 Земельного кодексу України можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.
Згідно із частиною 3 статті 81 Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.
Відповідно до частини п`ятої статті 22 Земельного кодексу України набуття у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення здійснюється з урахуванням вимог статті 130 цього Кодексу, а саме: іноземцям, особам без громадянства та юридичним особам заборонено набувати частки у статутному (складеному) капіталі, акції, паї, членство у юридичних особах (крім як у статутному (складеному) капіталі банків), які є власниками земель сільськогосподарського призначення.
Одночасно за змістом частини четвертої статті 81 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.
У разі невиконання цієї вимоги настають наслідки, передбачені ч.ч. 2, 4 ст. 145 Земельного кодексу України, а саме, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах.
Пунктом 10 частини 1 статті 346 Цивільного кодексу України визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності.
Згідно із статтею 354 Цивільного кодексу України до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно, крім випадків, визначених законом. Обсяг та порядок конфіскації майна встановлюються законом.
Частиною 6 статті 41 Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Так, статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
В даному випадку порушення інтересів держави полягає в тому, що відповідачка ОСОБА_1 порушила визначену ст.ст. 13, 14, 41 Конституції України, ст.ст. 80, 81, 145 Земельного кодексу України процедуру використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення, та як іноземний громадянин, не відчуживши її упродовж року після набуття права власності, на теперішній час безперешкодно використовує спірну земельну ділянку на території України, в той час як продовольча безпека України потребує величезної уваги, що тягне за собою невідкладне вжиття вичерпних заходів щодо повернення земельних ділянок у власність держави та їх подальше використання з метою забезпечення потреб у першу чергу громадян України.
Підставою представництва прокурором інтересів держави в даних спірних правовідносинах є бездіяльність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах - Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (частина 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру»). Правовий висновок щодо застосування частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.
Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (частина 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Підставою для представництва в суді інтересів держави стали факти порушення законодавства під час використання іноземною громадянкою ОСОБА_1 земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які вона не відчужила упродовж року після набуття права власності. Дана процедура безумовно передбачена чинним земельним законодавством (ст. 81 Земельного кодексу України), ця норма є імперативною і не передбачає винятків.
З огляду на характер спірних правовідносин не вбачається невідповідності заходу втручання держави в право власності відповідачки критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, так і порушення принципу пропорційності, котрі сформовані у сталій практиці ЄСПЛ.
Обраний спосіб захисту порушеного права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яку відповідачка незаконно використовує, є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, як уповноваженого органу на здійснення функцій держави щодо конфіскації у власність держави земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які незаконно використовуються іноземними громадянами, оскільки зазначений спосіб захисту чітко визначений частиною 4 статті 81 Земельного кодексу України.
Таким чином, враховуючи, що відповідачка, будучи іноземною громадянинкою, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення не відчужила такі, є підстави для конфіскації таких земельних ділянок у власність держави.
Відповідно до ч.4 ст. 145 ЗК України конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.
Виходячи з викладеного позовні вимоги першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_2 підлягають повному задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові-на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 9 084 грн. судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідачки ОСОБА_1 на користь Львівської обласної прокуратури.
Керуючись ст.ст. 13, 76, 81, 89, 90, 95, 258-259, 264-265, 268, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 22,125, 145 Земельного кодексу України, ст. 346 ЦК України, суд,-
Позов першого заступника керівника Стрийської окружної прокуратури Львівської області І. Нагребного в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельних ділянок - задовольнити.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається безпосередньо до Сколівського районного суду Львівської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
Позивач: заступник керівника Стрийської окружної прокуратури Львівської області І. Нагребний, адреса: вул. Шевченка, 89, м. Стрий, Львівська область.
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , російська федерація, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Суддя