Справа № 128/4113/24

РІШЕННЯ

Іменем України

10 грудня 2024 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Савченко Я.С.

без участі сторін,-

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом та як за членом колгоспного двору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом та як за членом колгоспного двору, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 в с. Лисогора Вінницького району Вінницької області. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої також входить 1/4 частка у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що належала померлому, як члену колгоспного двору, який станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 не втратив своє право на частку в майні двору. Спадкоємицею першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, є його донька згідно позову. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , які прийняли спадщину відсутні. Так, дружина померлого ОСОБА_3 та син померлого ОСОБА_4 у встановлений законом строк подали до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки. Вказує, що спадщину після смерті батька прийняла лише позивачка одна, так як подала у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а також отримала на частину спадкового майна свідоцтво про право на спадщину за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла позивачки мати ОСОБА_3 в с. Лисогора Вінницького району Вінницької області. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої також входить 1/4 частка у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що належала померлій, як члену колгоспного двору. Так, згідно довідки КП «ВООБТІ» від 23.09.2024 року договір № 6271 та свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № НОМЕР_1 від 17 жовтня 1988 року, видане виконавчим комітетом Ксаверівської сільської ради, цілий житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , за АДРЕСА_1 дійсно належить колгоспному двору головою якого являється ОСОБА_3 , свідоцтво видане на підставі рішення Вінницької районної ради № 128 від 19.05.1988 року, право власності 17 жовтня 1988 року, зареєстровано в цілому комунальним підприємством «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації» та записано в реєстрову книгу № 47, за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_3 . В зв`язку з тим, що спадковий будинок відноситься до суспільної групи колгоспних дворів, позивачка не має можливості оформити свої спадкові права в державній нотаріальній конторі.

Також, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_3 до складу спадкового майна, крім житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 також входить і земельна ділянка, на якій розташовано зазначений житловий будинок, а саме: земельна ділянка площею 0,2500 гектарів, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :03:001:0052, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала померлій згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 949716, виданий 06 квітня 2007 року Ксаверівською сільською радою та Управлінням земельних ресурсів у Вінницькому районі на ім`я ОСОБА_3 , на підставі рішення Ксаверівської сільської ради від 26.01.2005 року 18 сесії 4 скликання.

Позивачка вказує, що іншим спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_3 , який прийняв спадщину був син померлої ОСОБА_4 . Відтак, вони діти померлої спадщину після смерті матері прийняли, так як у встановлений законом строк подали заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, інші спадкоємці першої черги за законом після смерті матері, які прийняли спадщину відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер рідний брат позивачки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в с. Лисогора Вінницького району Вінницької області. Після його смерті відкрилася спадщина, до якої також входить право на 3/8 частки у праві власності на спадковий будинок, а саме: 1/4 частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що належала померлому, як члену колгоспного двору, який станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 не втратив своє право на частку в майні двору, іншу 1/8 частку він успадкував після смерті нашої матері ОСОБА_3 , але за життя не оформив своїх спадкових прав.

Таким чином, загалом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 брата відкрилася спадщина на 3/8 частки у праві власності на спадковий будинок (1/4 + 1/8 = 3/8). Також до складу спадщини після смерті брата увійшла й частина земельної ділянки площею 0,2500 гектарів, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :03:001:0052, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала померлій ОСОБА_3 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 949716, частку даної земельної ділянки брат фактично успадкував після смерті нашої матері ОСОБА_3 , але за життя не оформив своїх спадкових прав. Спадщину після смерті брата позивачка прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Інші спадкоємці, крім мене, першої та другої черги за законом після смерті брата відсутні.

Викладені вище обставини стали підставою до звернення до суду із даною позовною заявою за захистом своїх спадкових прав після смерті батьків та брата.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Галіцина В.В. подав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримують, змін та доповнень не мають, позов просять задоволити.

Представник відповідача Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області в особі Бабія В.М. надав суду заяву про слухання справи у його відсутність та при вирішенні судового спору покладаються на розсуд суду.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку учасників провадження, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 7 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення.

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (частина перша статті 10 ЦПК України).

Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо (стаття 11 ЦПК України).

Доказами підтвердження та спростування обставин визначених у позові є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експерта ( ст.76 ЦПК України).

Цивільним процесуальним законодавством України встановлено, що докази у справі повинні бути належними та допустимими.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Судом є встановленим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 в с. Лисогора Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , видане 10 червня 2008 року, а/з № 13 про смерть зареєстровано виконавчим комітетом Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області 10 червня 2008 року (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 в с. Лисогора Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , видане 03 вересня 2021 року, а/з № 216 про смерть зареєстровано виконавчим комітетом Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 03 вересня 2021 року (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в с. Лисогора Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , видане 20 березня 2024 року, а/з № 65 про смерть зареєстровано виконавчим комітетом Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 20 березня 2024 року (а.с.10).

Спадкоємицею першої черги за законом після смерті батька ОСОБА_2 та матері ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, є донька померлих ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серія НОМЕР_5 видано повторно 11 листопада 2021 року та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 27 вересня 2024 року та копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_6 (а.с.11-15).

Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , прийняла лише донька померлого ОСОБА_1 , так як подала у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а також отримала на частину спадкового майна свідоцтво про право на спадщину за законом від 18 листопада 2009 року, зареєстроване в реєстрі за № 3-1528 (а.с.19).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої також входить 1/4 частка у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що належала померлій, як члену колгоспного двору, яка станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 не втратила своє право на частку в майні двору.

Згідно довідки КП «ВООБТІ» від 23.09.2024 року договір № 6271 та свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № НОМЕР_1 від 17 жовтня 1988 року, видане виконавчим комітетом Ксаверівської сільської ради, цілий житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , за АДРЕСА_1 дійсно належить колгоспному двору головою якого являється ОСОБА_3 , свідоцтво видане на підставі рішення Вінницької районної ради № 128 від 19.05.1988 року, право власності 17 жовтня 1988 року, зареєстровано в цілому комунальним підприємством «Вінницьке обласне бюро технічної інвентаризації» та записано в реєстрову книгу № 47, за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_3 (а.с.22, 20-21).

В зв`язку з тим, що спадковий будинок відноситься до суспільної групи колгоспних дворів, ОСОБА_1 не має можливості оформити свої спадкові права в державній нотаріальній конторі, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 27 вересня 2024 року за № 1830/02-31 (а.с.54-55).

Інвентаризаційна вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 згідно технічного довідки виготовленої ФОП ОСОБА_5 від 24.09.2024 року визначено в розмірі 127 320 грн. (а.с. 29).

Також, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_3 до складу спадкового майна, крім житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 також входить і земельна ділянка, на якій розташовано зазначений житловий будинок, а саме: земельна ділянка площею 0,2500 гектарів, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :03:001:0052, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала померлій згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 949716, виданий 06 квітня 2007 року Ксаверівською сільською радою та Управлінням земельних ресурсів у Вінницькому районі на ім`я ОСОБА_3 , на підставі рішення Ксаверівської сільської ради від 26.01.2005 року 18 сесії 4 скликання (а.с.30-37).

Вартість даної земельної ділянки складає 38056 грн. 48 коп., що підтверджується Витягом № НВ-024 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 01.10.2024 року (а.с.38).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами цивільної справи, що діти померлих батьків прийняли, так як у встановлений законом строк подали заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, що також зазначено у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 27 вересня 2024 року за № 1830/02-31. Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті батьків, які прийняли спадщину відсутні.

Згідно записів погосподарських книг станом на 15.04.1991 року спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 дійсно належав до суспільної групи колгоспних дворів і його членами на зазначену дату були четверо осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 . Відповідно норм Закону України «Про власність», який набув чинності станом на 15.04.1991 року, всі члени колгоспного двору даного житлового будинку, набули право власності на нього в рівних частках кожний, тобто по 1/4 частці (а.с. 39-45).

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно до ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Частинами 1-3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини .

Правовий статус колгоспного двору регулюється Цивільним Кодексом Української РСР. Згідно ст.120 зазначеного Кодексу майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд, до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору ( в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Оскільки сторони по справі не втратили право на частку в майні колгоспного двору, кожен із них має право на 1/2 частку в майні колгоспного двору. Отримати свідоцтво про право власності на відповідні частки у праві власності на житловий будинок як члена колгоспного двору в сільській раді ми не в змозі, оскільки органи місцевого самоврядування відповідно до змін в законодавстві з 01 січня 2013 року позбавлені права оформлення права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV. Процедура проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав визначені Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868. Статтею 5 Закону визначено об`єкти нерухомого майна, стосовно яких проводиться державна реєстрація прав, а саме: земельні ділянки, підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди (їх окремі частини), квартири, житлові та нежитлові приміщення. Реєстрація права власності на такий об`єкт нерухомого майна, як колгоспний двір, законодавством не передбачена.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

За ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України-перша черга спадкоємців за законом-у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За статтею 1276 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Отже спадкова трансмісія передбачає перехід права спадкування (прийняття або відмова від прийняття) від померлого до його власних спадкоємців.

Прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачами спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1264, 1266, 1268, 1276 ЦК України, ст.ст. 2,11,12,13,206,247,263,264,265,355,365 ЦПК України, суд.-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_7 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 (1/4 частка), після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (1/8 частка) та після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який фактично прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_3 , але за життя не оформила своїх спадкових прав (3/8 частки), а також на 1/4 частку як за членом колгоспного двору, а загалом, визнати право власності на:

-цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що складається з: житлового будинку під літерою «А»; прибудови під літерою «а»; сараю під літерою «Б»; погребу під літерою «п/Б»; убиральні під літерою «Г»; криниці №1; вигрібної ями № 2;

-земельну ділянку площею 0,2500 гектарів, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер :03:001:0052, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належала померлій згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 949716, виданий 06 квітня 2007 року Ксаверівською сільською радою та Управлінням земельних ресурсів у Вінницькому районі на ім`я ОСОБА_3 , на підставі рішення Ксаверівської сільської ради від 26.01.2005 року 18 сесії 4 скликання.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники провадження:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

Відповідач Якушинецька сільська рада Вінницького району Вінницької області, адреса: с. Якушинці, вул. Новоселів,1, Вінницького району Вінницької області.

Повний текст судового рішення виготовлено 10.12.2024.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО