МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2024 р. Справа №370/108/24

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Макарівського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_3 ) про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП у розмірі 45 868,70 грн., вартість робіт з оцінки матеріального збитку 3 000,00 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. та суму судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 17.07.2023 року о 10 год. 10 хв. на перехресті вулиць Механізаторів та Комарова в смт Макарів Київської обл., ОСОБА_2 керуючи автомобілем Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав переваги автомобілю марки ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , що рухався по головній дорозі, тому скоїв ДТП. В результаті ДТП належному позивачу т/з було завдано механічних пошкоджень.

ДТП сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 вимог п. 16.11 ПДР, яке потягло за собою вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Також під час настання ДТП ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 22.08.2023 по справі №370/1795/23 водія ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. за ст. 124 КУпАП, а також визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування т/з на строк 1 рік.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована не була.

Згідно Звіту визначення вартості матеріального збитку, виданого суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту т/з ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 45 745,70. Також вказує, що йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює в 5 000,00 грн. Позивач вважає, що має право на отримання компенсації за завдану шкоду внаслідок ДТП з винуватця ДТП, а тому за захистом своїх прав звернулася до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 19.01.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Копію ухвали суду від 19.01.2024 року та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 26.01.2024 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №660. Відповідно у встановлений судом строк, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надала, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля марки ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 23).

17.07.2023 року о 10 год. 10 хв. на перехресті вулиць Механізаторів та Комарова в смт Макарів Київської обл., ОСОБА_2 керуючи автомобілем Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, не надав переваги автомобілю марки ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , що рухався по головній дорозі, тому скоїв ДТП. В результаті ДТП належному позивачу т/з було завдано механічних пошкоджень.

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 22.08.2023 по справі №370/1795/23 водія ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. за ст. 124 КУпАП, а також визнано винним за ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування т/з на строк 1 рік. (а.с. 10).

Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

07.12.2023 року оцінювачем ОСОБА_5 складено Акт технічного стану колісного т/з (а.с. 14).

Згідно Звіту вих. № 0412 від 04.12.2023, виданого суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4 вартість матеріального збитку, заподіяного власнику т/з ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 45 745, 70 грн. (а.с. 11-23).

Згідно квитанції № 3209867позвиачем було сплачено на користь ФОП ОСОБА_4 є 3 000,00 грн (а.с. 22).

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована не була.

Вирішуючи позовні вимоги за даним позовом, суд керується наступним.

У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Правовідносини, що виникли між сторонами є деліктними та регулюються відповідними нормами ЦК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У відповідності з п. 1 ч. 2 цієї статті, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З огляду на вищевикладені норми, відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП - особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Оскільки, вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу позивача повністю встановлена постановою Макарівського районного суду Київської області від 22.08.2023 по справі №370/1795/23, а кошти не відшкодовані, тому з відповідача підлягає стягненню сума матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди та сума за надані послуги експерта, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП у розмірі 45 686,70 грн.. та вартість робіт з оцінки матеріального збитку 3 000,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн. суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 цієї Постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд приймає доводи позивача, що порушення правил безпеки дорожнього руху з боку ОСОБА_2 призвело до завдання йому моральної шкоди, яка полягає у моральних стражданнях з приводу пошкодження належного майна, а також фізичних та душевних стражданнях перенесених під час ДТП.

Проте, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі 3 000,00 грн.

Щодо розподілу судових витрат, слід вказати наступне.

Судові витрати складаються із судового збору сплаченого позивачем при подачі позову у сумі 1 211,20 грн. (а.с. 1), який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Водночас, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, оскільки позивачем не надано до суду доказів понесення таких витрат.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 353-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суму матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП у розмірі 45 868,70 грн. та вартість робіт з оцінки матеріального збитку 3 000,00 грн., суму у відшкодування моральної шкоди 3 000,00 грн. а всього 51 868,70 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складання повного його тексту.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 03.06.2024.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомий.

Суддя Л.В. Білоцька