Справа №496/8090/23
Провадження №2/516/80/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 рокум.Теплодар

Теплодарський міський суду Одеської області у складі:

головуючої судді - Ширінської О.Х.,

за участі секретаря Дарієнко М.А.,

заявника (відповідача) ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Теплодар Одеської області заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно отриманого майна, -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Колос», через свого представника директора ОСОБА_2 , звернулося із позовом до ОСОБА_1 про повернення безпідставно отриманого майна.

Ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 24.04.2024 року заяву представника позивача ОСОБА_2 задоволено, прийнято відмову від позову. Провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно отриманого майна закрито.

25.04.2024 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Боднара М.О. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по даній справі щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

В обгрунтування заявлених вимог представник заявника зазначив, що з метою отримання правової допомоги щодо ведення цієї справи, ОСОБА_1 було укладено Договір № 240/11-03-2024 від 11.03.2024 про надання правової допомоги з адвокатом Боднаром Максимом Олександровичем. За отримання вказаної правової допомоги ОСОБА_1 було сплачено адвокату Боднару М.О. 30 000 грн., як це й передбачено вказаним договором.

У відповідності до ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг).

З метою виконання вказаної норми ЦПК надав детальний опис робіт (наданих послуг), що станом на 24.04.2024 року були надані ОСОБА_1 адвокатом Боднаром М.О., а саме:

-11.03.2024 року - виїзд з м.Одеса до с. Троїцьке Одеського район Одеської області для аналізу позовної заяви з додатками, усна консультаці адвоката з приводу предмету спору та напрацювання позиції відповідача по справі - 3000 (три тисячі), 00 грн. - 3 години;

- 20.03.2024 року - підготовка та направлення адвокатських запитів по справі до ТСЦ 5146 та ТОВ «Колос» - 2 000 (дві тисячі), 00 грн. - 2 години;

-25.03.2024 року - підготовка проекту відзиву на позовну заяву та визначення переліку необхідних додаткових доказів по справі - 5000 (п`ять тисяч), 00 грн. - 5 годин;

- 26.03.2024 року - виїзд з м.Одеса до с. Троїцьке Одеського районі Одеської області для погодження, підписання та направлення суду відзиву на позовну заяву з додатками - 3 000 (три тисячі), 00 грн. - 3 години;

- 02.04.2024 року - виїзд з м. Одеса до с. Троїцьке Одеського районі Одеської області для підготовки та направлення до суду заяви про відкладенні розгляду справи, а також надання консультації клієнту з приводу поточної ситуації у вказаній справі - 3 000 (три тисячі), 00 грн. - 3 години;

- 24.04.2024 року - усна консультація адвоката з приводу предмету спору для підготовки участі клієнта в судовому засіданні - 2 000 (дві тисячі),00 грн. - 1 година;

- 09.08.2023 року премія за позитивне вирішення справи на користь відповідача 12 000 (дванадцять тисяч),00 грн.

Таким чином, станом на 24.04.2024 року адвокатом по справі № 496/8090/23 було надано Клієнту послуг з правової допомоги на загальну суму 30 000 (тридцять тисяч), 00 грн.

Відповідно до ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з ТОВ «Колос» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 30 000, 00 грн.

Представником позивача по даному цивільному позову ОСОБА_2 подане клопотання (заперечення) щодо обґрунтованості витрат на професійну правничу допомогу, в якій зазначив, що адвокат відповідача Разумова В.В. жодного разу не брав участі у судових засіданнях, а лише підготував два документи (відзив та клопотання), та слідує приймати до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи.

До того ж, слід відзначити, що позов саме з такими вимогами (безпідставно отримане майно) був поданий у зв`язку з тим, що в документах ТОВ «Колос» був відсутній договір відчуження майна. Позивач вважає та повідомляв про це у заяві про відмову від позову, що сам відповідач вилучив з документації ТОВ «Колос» цей договір, коли звільнявся з посади директора - з метою ускладнення захисту позивачем своїх прав.

Тому судове переслідування саме за такими підставами було єдиним доступним для позивача способом набути можливість побачити договір. До того ж, на окрему увагу заслуговує той факт, що відповідач здійснив оплату за поданим ним у відзиві договором лише після подання позовної заяви.

Отже, саме винні дії відповідача змусили позивача звернутися до суду, отримати для належного захисту прав документи та відмовитися від позову.

Тому вважає наявними підстави для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на корись позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3028 , 00 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має врахувати, що розмір відшкодування судових витрат не пов`язаних із сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку із наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (Постанова ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 01.06.2018 справа № 904/8478/16/).

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Представник позивача просив зменшити суму витрат на професійну правничу допомогу до 3028 грн.

Заслухавши заявника, дослідивши письмові докази по справі, надані сторонами, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-УІ видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За змістом ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

-чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

-чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

-поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо,-

-дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Велика Палата Верховного Суду у своїй Додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Велика Палата Верховного Суду приймає до уваги положення частини третьої ст. 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

При вирішенні питання щодо певних видів правничої допомоги адвоката Боднара М.О. суд враховує пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність визначення у контексті обсягу заперечень, наданих протилежною стороною.

Під час розгляд позову в суді, представник відповідача адвокат Боднар М.О. не здійснював представницькі функції в суді.

По даній справі відбулось одне судове засідання 24.04.2024 року, на якому відповідач ОСОБА_1 самостійно представляв свої інтереси. На цьому засіданні було прийнято рішення про закриття провадження у справі за клопотання представника позивача, про що постановлена відповідна ухвала.

За час перебування справи в суді, представником відповідача було підготовлено відзив на позов та клопотання про перенесення розгляду справи.

На думку суду, не може вважатися такою, що пов`язана саме з розглядом справи, «премія за позитивне вирішення справи на користь відповідача - 12 000 грн.» згідно Акту про прийняття-передачу наданих послуг від 24.04.2024. Вказана «послуга» датована 09.08.2023 року, в той час як позов надійшов до суду 22.11.2023 року. Оскільки зазначена сума не є правничою послугою і не стосується даної справи, тому не підлягає відшкодуванню.

Крім того, представником заявника не підтверджені належним чином понесені витрати на поїздки, які він здійснював для надання правової допомоги своєму клієнту з м. Одеси до с. Троїцьке Одеського району Одеської області, оскільки не підтверджена їх необхідність, кількість, тривалість та вартість. Також не надано доказів на підтвердження подання адвокатських запитів.

Виходячи із змісту заявлених позовних вимог, даний позов не є складним, охоплює всього декілька статей Цивільного кодексу України, тому не потребує значних витрат на підготовку до розгляду, надання консультацій та подання відзиву. Тому зазначені витрати часу та вартості наданих послуг адвокатом не є співмірними і пропорційними до предмета спору тамають буту зменшені.

З огляду на вище наведене, заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 5 000 грн.

Керуючись ст. 137, ст. 141, 142 ЦПК України, Законом України «По адвокатуру та адвокатську діяльність», суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно отриманого майна задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» (адреса: 67640, Одеська область, Біляївський район, с. Градениці, вул. Леніна, буд. 87, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

В решті заявлених вимог відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі через Теплодарський міський суд.

Суддя: О.Х. Ширінська