ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/330/24

Провадження № 22-ц/4820/1074/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення гонорару успіху за правову допомогу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 березня 2024 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення гонорару успіху за правову допомогу.

ОСОБА_1 зазначив, що він як адвокат надавав ОСОБА_2 правову допомогу у справах про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), про вчинення яких були складені протоколи про адміністративне правопорушення серії ДРП18 №414717 від 26 жовтня 2020 року та серії ДРП18 №404824 від 21 листопада 2020 року.

1 та 11 грудня 2020 року сторони уклали угоди про надання правової допомоги, згідно яких позивач здійснював представництво ОСОБА_2 в правоохоронних органах, судах України, установах, підприємствах, організація, в органах, що здійснюють виконання рішень суду, з усіма правами, що надаються представнику без обмежень, з правом підпису. Розділом 4 цих угод сторони визначили розмір гонорару адвоката за представництво у кожному судовому засіданні 1 500 грн і розмір гонорару успіху у разі позитивного вирішення справи еквівалент 500 доларів США по курсу Національного банку України на день оплати в національній валюті. За змістом розділу 5 угод про надання правової допомоги ОСОБА_2 мав здійснити оплату представництва у судових засіданнях в день судового засідання, а гонорару успіху в день набрання рішенням суду законної сили.

14 грудня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області виніс постанови про закриття провадження у справі №686/27295/20 та у справі №686/30515/20 щодо ОСОБА_2 , які набрали законної сили 28 грудня 2020 року, однак останній до цього часу не сплатив позивачу 1 000 доларів США гонорару успіху.

Оскільки ОСОБА_2 прострочив виконання зобов`язання за угодами про надання правової допомоги, то він повинен сплатити позивачу 90 доларів США трьох процентів річних від простроченої суми за період з 28 грудня 2020 року до 22 грудня 2023 року.

За таких обставин ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 1 090 доларів США боргу, з яких 1 000 доларів США гонорар успіху та 90 доларів США три проценти річних від простроченої суми.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 березня 2024 року в позові відмовлено.

Суд керувався тим, що між сторонами були укладені угоди про надання правової допомоги в адміністративних справах, за умовами яких ОСОБА_2 мав сплатити адвокату Гопці В.В. гонорар успіху. Водночас ОСОБА_1 не довів наявність такого зобов`язання та участь у справі №686/30515/20, а також неправомірно заявив вимогу про стягнення гонорару адвоката та процентів річних в іноземній валюті. У зв`язку з цим позов є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що за умовами угод про надання правової допомоги сторони визначили грошовий еквівалент зобов`язання з виплати гонорару успіху в іноземній валюті. Після позитивного вирішення справ ОСОБА_2 не виконав зобов`язання за цими угодами, внаслідок чого з нього на користь ОСОБА_1 слід стягнути гонорар успіху та проценти від простроченої суми в іноземній валюті. Суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи, не застосував правильно норми чинного законодавства та правові позиції Верховного Суду і дійшов помилкового висновку про необґрунтованість позову.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 не подав відзив на апеляційну скаргу.

Щодо додаткових доказів

Статтею 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

За змістом частини першої статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначення дати такого засвідчення.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Після ухвалення судом першої інстанції рішення у справі ОСОБА_1 подав апеляційному суду додаткові письмові докази (в копіях), а саме: ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВХ №1007349 від 11 грудня 2020 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №466 від 8 квітня 2010 року, розписку адвоката Гопки В.В. від 11 грудня 2020 року про ознайомлення з матеріалами справи та отримання копій цих матеріалів, клопотання адвоката Гопки В.В. про закриття провадження у справі від 14 грудня 2020 року. При цьому позивач не обґрунтував поважність причин їх несвоєчасного подання та не засвідчив копії цих доказів в установленому порядку (відповідно до правил, встановлених Національним стандартом ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційної розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», затвердженим наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» від 1 липня 2020 року №144).

Оскільки ОСОБА_1 не подав додаткові письмові докази в порядку та строки, передбачені процесуальним законом, і не обґрунтував поважність причин їх несвоєчасного подання, то суд апеляційної інстанції не приймає ці докази до розгляду.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частиною першою статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

1 грудня 2020 року адвокат Гопка В.В. і ОСОБА_2 уклали угоду про надання правової допомоги, за умовами якої адвокат Гопка В.В. (виконавець) в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язався надати ОСОБА_2 (замовнику) консультації та правову допомогу в адміністративній справі про порушення ПДР (ч. 2 ст. 130 КУпАП), для чого йому надано повноваження бути захисником останнього в правоохоронних органах, судах України, установах, підприємствах, організаціях, в органах, що здійснюють виконання рішень суду з усіма правами, що надаються представнику без обмежень, з правом підпису (пункт 1.1).

Аналогічну угоду між адвокатом Гопкою В.В. і ОСОБА_2 укладено 11 грудня 2020 року.

Пунктом 4.1 указаних угод визначено, що за послуги, зазначені в пункті 1.1, замовник сплачує виконавцю вартість представництва за кожне судове засідання 1 500 грн, гонорар успіху у разі позитивного вирішення судової справи еквівалент 500 доларів США по курсу НБУ на день оплати у національній валюті.

Згідно п. 5.1 указаних угод замовник здійснює оплату представництва у судовому засіданні в день судового засідання, а гонорар успіху оплачується в день набрання чинності рішення суду.

За змістом пункту 6.1 указаних угод у випадку порушення своїх зобов`язань сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним в Україні законодавством. Порушення зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2020 року, прийнятою з участю ОСОБА_1 , закрито провадження у справі №686/27295/20 відносно ОСОБА_2 за частиною другою статті 130 КУпАП (в редакції 2016 року) за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2020 року закрито провадження у справі №686/30515/20 за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Із положень частини першої статті 526 ЦК України слідує, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).

Як передбачено частиною другою статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За змістом пункту 4 статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі Закон №5076-VI) договір про надання правничої допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Договір про надання правничої допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правничої допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (стаття 27 Закону №5076-VI).

В силу статті 30 Закону №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

Відповідно до частини третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів.

Зобов`язання за договором, повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.

Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.

У разі прострочення боржником грошового зобов`язання настають наслідки такого прострочення у виді нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних від простроченої суми. Ці нарахування входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За своєю природою договір про надання послуг, у тому числі правничих послуг, є двостороннім і консенсуальним, цей договір може бути як оплатним, так і безоплатним. За оплатним договором замовник повинен оплатити надані йому послуги (сплатити адвокату гонорар) у розмірі, у строки та в порядку, встановлені договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.

Зібрані докази вказують на те, що між адвокатом Гопкою В.В. і ОСОБА_2 були укладені дві угоди про надання правової допомоги у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 130 КУпАП, за умовами яких адвокат Гопка В.В. зобов`язався здійснювати представництво ОСОБА_2 у такій справі.

На розгляді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області перебували справи №686/27295/20 та №686/30515/20 про вчинення ОСОБА_2 , правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, в яких постановами від 14 грудня 2020 року провадження закрито.

Постанова у справі №686/27295/20 була проголошена судом з участю адвоката Гопки В.В., водночас участь адвоката Гопки В.В. у справі №686/30515/20 не підтверджена.

У справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, відсутні належні та достатні докази щодо укладення сторонами угод про надання правової допомоги саме для представництва адвокатом Гопкою В.В. інтересів ОСОБА_2 у справах №686/27295/20 і №686/30515/20.

Отже підстави для висновку про те, що у ОСОБА_2 виникло зобов`язання з виплати адвокату Гопці В.В. гонорару успіху за позитивне вирішення цих справ відсутні.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позову ОСОБА_1 про стягнення гонорару успіху та процентів від простроченої суми.

Також суд правильно керувався тим, що у ОСОБА_2 не виникли зобов`язання перед адвокатом Гопкою В.В. про стягнення гонорару в іноземній валюті, оскільки такий порядок визначення розміру гонорару не встановлений договором і законом. Угоди про надання правової допомоги, на які вказує позивач, визначають гонорар успіху не в іноземній валюті, а в національній валюті (в гривнях) в еквіваленті за офіційним курсом іноземної валюти (долара США), що відповідає нормам частини другої статті 524, частини другої статті 533 ЦК України.

Посилання ОСОБА_1 на правові висновки, висловлені Верховним Судом у постанові від 8 грудня 2022 року (справа №824/57/22) щодо валюти витрат на правничу допомогу, є безпідставними, оскільки в цій справі та справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, встановлені різні обставини.

Так, у названій справі судами встановлено, що за умовами договору про надання правової допомоги компанія зобов`язалася сплатити адвокатському об`єдннню гонорар у розмірі 4 000 євро, тобто в іноземній валюті, у зв`язку з цим компанія просила суд у порядку розподілу судових витрат покласти ці витрати на відповідача саме в іноземній валюті.

Натомість, у справі, яка переглядається судом апеляційної інстанції, сторони не визначали розмір гонорару адвоката в іноземній валюті.

Суд першої інстанції з`ясував усі обставини справи, визначив правильно норми закону, які регулюють спірні правовідносини, та дав належну оцінку зібраним доказам. Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права є безпідставними.

3. Висновки суду апеляційної інстанції

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 6 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції Салоїд Н.М.

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 24