УХВАЛА

21 березня 2024 року

м. Київ

справа № 551/557/22

провадження № 61-2761ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства «Агроекологія» на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агроекологія» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПП «Агроекологія» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Шишацький районний суд Полтавської області рішенням від 13 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року, позов задовольнив. Розірвав договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :00:019:0026, укладений між ОСОБА_1 та ПП «Агроекологія». Вирішив питання про розподіл судових витрат.

11 березня 2024 року ПП «Агроекологія» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.

З мотивувальної частини постанови Полтавського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року суд встановив, що нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, оренда якої є предметом оспорюваного договору, становить 84 840,72 грн, а орендна плата - 6% нормативно-грошової оцінки земельної ділянки на рік. Строк дії договору встановлений до 06 травня 2033 року.

Таким чином, ціна позову у цій справі становить 15 271,33 грн, тобто не перевищує встановленого законом розміру двохсот п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого станом на 01 січня 2024 року був встановлений у розмірі 3 028,00 грн (3 028,00 х 250 = 757 000).

Отже, судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню.

Касаційна скарга не містить посилань на виняткові обставини, за наявності яких судові рішення, ухвалені у малозначній справі, підлягають касаційному оскарженню, а колегія суддів шляхом аналізу доводів касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень, таких обставин не встановила.

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу rаtione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - Суд) згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Суд вказує, що важко погодитись з тим, що Верховний Суд, у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять на розгляд до нього, зобов`язаний враховувати помилки, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ до нього. Ухвалення іншого рішення могло б суттєво завадити роботі Верховного Суду і унеможливило б виконання Верховним Судом своєї особливої ролі. У практиці Суду вже підтверджувалося, що повноваження Верховного Суду визначати свою юрисдикцію не можуть обмежуватися у такий спосіб (п. 122 рішення у справі «Zubac v. Croatia» (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року.

З урахуванням того, що заявник подав касаційну скаргу на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

За таких обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства «Агроекологія» на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агроекологія» про розірвання договору оренди земельної ділянки.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

А. І. Грушицький

Є. В. Петров