Справа № 129/2687/24
Провадження по справі № 2/129/1133/2024
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"11" грудня 2024 р. Гайсинський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Капуша І.С.,
з участю секретаря судових засідань Іванченко О.В.,
представника позивача прокурора Вітковської Л.Ф.,
заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Гайсині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Керівника Гайсинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивачів: Національної служби здоров`я України, Вінницької обласної Ради, до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради», про стягнення витрат на лікування потерпілого від злочину, -
Прокурор зазначив, ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 20.03.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим. Ухвала Гайсинського районного суду від 20.03.2024 в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили 27.03.2024.
Згідно ухвали ОСОБА_1 обвинувачувався в тому, що він 18.09.2023 о 07 год. 40 хв. керуючи технічно справним автомобілем «Mersedes benz Vito» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по правій смузі двосторонньої проїжджої частини вул. Марка Вовчка в м. Гайсин Вінницької області у напрямку руху до перехрестя вул. Марка Вовчка та вул. Паркової в м. Гайсин Вінницької області, порушив вимоги п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - Правила дорожнього руху), відповідно до яких у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, та у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, які водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не вжив заходів до термінового гальмування у момент виникнення небезпеки чи об`їзду пішохода, передньою правою стороною автомобіля «Mersedes benz Vito» д.н.з. НОМЕР_1 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який рухався у попутному напрямку по правому боці обочини вищевказаної дороги. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку з субдуральним нашаруванням над правою півкулею головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу, цефалічного синдрому, яке відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради» (далі - КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР») з 18.09.2023 по 03.10.2023.
Згідно з інформацією КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» від 06.06.2024 та розрахунків вартості 1 ліжко/дня на утримання лікарні, складених відповідно до Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3 здійснювалися за рахунок коштів місцевого (обласного) бюджету та коштів державного бюджету (коштів Національної служби здоров`я України (далі - НСЗУ).
Представник позивача прокурор Вітковська Л.Ф. в судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила їх задовільнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву до суду не подавав, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, в порядку ст. 128 ЦПК України, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, що дає підстави суду провести заочний розгляд справи в порядку ст. 280 ЦПК України.
З урахуванням позицій представника позивача, досліджених матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з таких мотивів і підстав.
Доведено, що внаслідок протиправних дій вчинених ОСОБА_1 потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку з субдуральним нашаруванням над правою півкулею головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу, цефалічного синдрому, яке відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної Ради» (далі - КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР») з 18.09.2023 по 03.10.2023.
Оскільки лікування потерпілого здійснювалося за кошти державного бюджету, отримані закладом від НСЗУ за договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, та за кошти місцевого бюджету, відповідно, контролювати питання ефективності їх використання та повернення є органи, що є розпорядниками вказаних коштів.
Враховуючи викладене, окружною прокуратурою з`ясовувалась повнота вжитих заходів, спрямованих на відшкодування коштів до державного та місцевого бюджетів.
На лист окружної прокуратури від 08.04.2024 № 51-1663вих-24 КИП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» надано інформацію щодо розрахунків на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_3 , та зазначено, що заходи претензійно-позовного характеру не вживалися.
Також на лист окружної прокуратури від 09.08.2024 № 51-3256вих-24 КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» 15.08.2024 надано інформацію за №01.2-24/1386 про те, що наразі кошти від ОСОБА_1 за лікування потерпілого від злочину не надходили.
Про виявлені порушення інтересів Вінницької обласної Ради щодо невідшкодування коштів місцевого бюджету повідомлено Вінницьку обласну Раду листом від 08.04.2024, запитано про вжиті заходи, зокрема, шляхом звернення до суду з позовом.
Листом від 17.04.2024 № 601/01.01-15/2024 Вінницькою обласною Радою повідомлено про те, що Вінницькою обласною Радою не вживалися заходи судово-претензійного характеру щодо стягнення з ОСОБА_1 витрат на лікування ОСОБА_3 , який потерпів від злочину. Також повідомлено про відсутність заперечень щодо представництва окружною прокуратурою інтересів держави шляхом подання позову про стягнення зазначених коштів.
Листом від 23.04.2024 № 09-1888 Департаментом охорони здоров`я та реабілітації Вінницької обласної військової адміністрації повідомлено окружну прокуратуру, що добровільно кошти на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_3 не сплачувались.
Листом від 08.04.2024 № 51-1664вих-24 повідомлено НСЗУ про виявлені порушення інтересів держави щодо витрат бюджетних коштів за програмою медичних гарантій, необхідність їх відшкодування, та тим самим надано можливість відреагувати на порушення інтересів держави. У листі НЗСУ від 16.04.2024 зазначено, що, на погляд НСЗУ, Службу не наділено повноваженнями представляти інтереси держави у справах про відшкодування коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від злочину.
Одночасно, НСЗУ не заперечує щодо звернення до суду Гайсинською окружною прокуратурою стосовно відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення та готове до співпраці з вказаних питань.
Підставою представництва прокурором інтересів держави у суді відповідно до ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 1 ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.
Частиною 3 ст. 1206 Цивільного кодексу України визначено, що якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» (далі Порядок) затвердженим постановою КМУ № 545 від 16 липня 1993 року.
Відповідно до п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день.
Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.
Згідно п. 4 Порядку стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.
Приймаючи до уваги те, що між злочинними діями відповідача та перебуванням потерпілого на лікуванні в медичному закладі є причинний зв`язок, що доведено належними та допустимими доказами, відтак суд вважає, що є усі достатні правові підстави для відшкодування витрат з відповідача на стаціонарне лікування потерпілого в медичному закладі від злочину.
З урахуванням встановлених по справі обставин, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, у зв`язку з чим вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі.
Вирішуючи питання судових витрат, суд керується Главою 8 ЦПК України, а також приписами спеціального Закону України «Про судовий збір», відповідно до п.6 ч.1 ст.5 якого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення звільняються від сплати судового збору, отже суд присуджує стягнути із відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 141, 259, 263, 268, 273, 279 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривні 00 коп.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: