ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 березня 2024 року

м. Харків

справа № 639/11/20

провадження № 22-ц/818/464/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

за участю секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Зеленцова Олексія Петровича на рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 19 жовтня 2023 року, постановлене під головуванням судді Гаврилюк С. М., -

в с т а н о в и в :

У січні 2020 року ОСОБА_3 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила поділити між співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в натурі житловий будинок та визначити порядок користування земельною ділянкою.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 19 жовтня 2023 року позов задоволено частково. Поділено в натурі житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за першим варіантом поділу садиби за результатами проведеної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 18406/13195-13223 від 28.05.2021 року та виділено в натурі: співвласнику ОСОБА_1 на належні їй 81/100 часток домоволодіння виділити: житлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 514,46 кв.м з житловим приміщенням 1-7 площею 12,9 кв.м, житловим приміщенням 1-8 площею 18,6 кв.м; житлову будівлю літ. «А2-1» загальною площею 93,93 кв.м з житловим приміщенням 1-2 площею 18,4 кв.м, коридором 1-3 площею 3,6 кв.м, ванною 1-4 площею 4,0 кв.м, вбиральнею 1-5 площею 1,3 кв.м, кухнею 1-6 площею 11,6 кв.м; коридор 1-1 літ. «а2» площею 6,9 кв.м; веранду І літ. «а3» площею 3,9 кв.м; надвірні споруди: льох літ. «Д», гараж літ. «З», зливну яма літ. «з», сарай літ. «И», літню кухню літ. «К», ворота № 1, хвіртку №2, дв. водопровід № 4, частину огорожі № 6; замощення І, загальною вартістю 56 183 грн, що на 100 грн більше чим покладено, з площею 81,2 кв.м, що на 3,55 кв.м менше чим покладено, що відповідає ідеальній частці 81/100; а також особисто побудовані надвірні будівлі та споруди: ганок літ. «а4», огорожу № 3, огорожу № 7; співвласнику ОСОБА_2 на належні йому 19/100 часток домоволодіння виділено житлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 514,46 кв.м з житловим приміщенням 2-2 площею 10,3 кв.м, житловим приміщенням 2-3 площею 13,1 кв.м; надвірні споруди: вбиральню літ. «Н», частину огорожі № 6, загальною вартістю 13355 грн, що на 100 грн менше чим покладено, з площею 23,4 кв.м, що на 3,55 кв.м більше чим покладено, що відповідає ідеальній частці 19/100; а також особисто побудовані надвірні будівлі та споруди: літня кухня-сарай-гараж літ. «О», навіс літ. «П», душ літ. «Р», огорожу № 9, ворота з хвірткою № 10, ворота № 11, огорожу № 12. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 за першим варіантом поділу садиби за результатами проведеної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 18406/13195-13223 від 28.05.2021 року, виділено у користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 460 кв.м, що на 180 кв.м більше чим покладено; виділено у користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 460 кв.м, що на 180 кв.м менше чим покладено. Вказано, що межі земельних ділянок, що виділені у користування співвласникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( позначені на схемі лінією червоного кольору) проходять таким чином: т. А поділивши межу по АДРЕСА_1 на відрізки розмірами 23,2 м та 25,8 м; відрізок АБ по прямій розміром 3,7 м до лінії розподілу літ. «А-1»; відрізок БВ по лінії розподілу літ. «А-1»; відрізок ВГ по прямій розміром 1,8 м; відрізок ГД по прямій розміром 15,3 м до межі із земельною ділянкою № 30. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5186 грн 70 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати за проведення судової експертизи у розмірі 7354 грн 80 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Зеленцов Олексій Петрович просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що згідно висновку № 18406/13195-13223 за результатами судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 28.05.2021 року складеної експертом ОСОБА_4 були запропоновані 3 варіанти розподілу земельної ділянки, згідно з якими розподіл земельної ділянки складався на користь ОСОБА_2 в пропорціях, які не відповідали пропорціям розподілу приміщень. Зі змісту висновку № 18406/13195-13223 за результатами судової будівельно-технічної та земельно- технічної експертизи від 28.05.2021 року не зрозуміло, чому висновок про варіанти поділу земельної ділянки не ґрунтується на змісту статей 377 ЦК України та статті 120 ЗК України. Вказує, що експерт виводить частки земельних ділянок з попередніх власників всупереч тому, що частки земельної ділянки ніколи не виділялись та не існувало розподілу земельної ділянки між співвласниками. Ігноруючи наведені тим же експертом дані на сторінці 6 звіту посилання на перерозподіл ідеальних часток згідно рішення виконкому Жовтневої районної Ради народних депутатів від 18.03.1986 року та договір користування будинком від 11.03.1975 року, експерт з незрозумілих підстав розраховує частки земельної ділянки у співвідносинах 2/3 за ОСОБА_2 та 1/3 за ОСОБА_5 . При цьому згідно даних вказаного звіту частка в домоволодінні виходить у співвідношенні 19/100 за ОСОБА_2 та 81/100 за ОСОБА_5 . Посилається, що пунктом 7 Постанови пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року за №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» передбачено, що у справах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Отже, перехід права власності на частину житлового будинку означає перехід права користування земельною ділянкою на тих же умовах. Тобто, в долях, встановлених для частки нерухомості, яка належала попередньому власнику, а саме ОСОБА_6 в розмірі 19/100 частин. Вважає, що саме це призвело до винесення рішення, яке грубо порушує права позивачки та надає необґрунтовані переваги при розподілу земельної ділянки на користь відповідача, який намагався самозахватом частки земельної ділянки відбудувати споруду без отримання дозвільних документів.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів щодо незгоди з рішенням суду в частині поділу житлового будинку та надвірних будівель, рішення суду у зазначеній частині не переглядається.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновком судової будівельно-технічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса передбачені 3 варіанта розподілу житлового будинку і визначення порядку користування земельною ділянкою. Тому суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для поділу в натурі між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 садиби по АДРЕСА_1 за першим варіантом поділу садиби та першим варіантом порядку користування земельною ділянкою, які запропоновані судовим експертом ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса у висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 28.05.2021 року, оскільки перший варіант поділу садиби відповідає ідеальним часткам співвласників будинку, не передбачає проведення співвласниками робіт по переплануванню приміщень, і перший варіант порядку користування земельною ділянкою є більш оптимальним і доцільним, відповідає першому варіанту поділу садиби, запропонованого судовим експертом, не передбачає ділянок, що знаходяться в спільному користуванні, дозволяє співвласникам безпечно обслуговувати, використовувати домоволодіння та споруди. Крім того, максимально відповідає долям співвласників.

Такі висновки суду першої інстанції в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, право приватної власності на 19/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі договору дарування р. № 766 посвідченого 30.03.2018 року приватним нотаріусом ХМНО Глущенко І.Ю. На час подання позовної заяви право приватної власності на 81/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 18.06.2008 року державним нотаріусом П`ятої ХДНК Кожушною Л.М. р. № 2-1082. З 28.09.2021 року право приватної власності на 81/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.09.2021 року № 10415 (том 1 а.с.39-42,116, том 2 а.с.127-130).

Відповідно до нотаріально посвідченого договору конкретного користування будинком, укладеного 13.05.1986 року між колишніми співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , р. № 4-1068, співвласники встановили наступний порядок користування спільним будинком: 1. У користуванні ОСОБА_7 на належні їй 19/100 частин поступають у користуванні будинок літ. А-І приміщення: літ. ІІ веранда розміром 6,8 кв.м, літ. ІІІ веранда розміром 6,4 кв.м, літ. ІУ кладочка розміром 0,7 кв.м, 2-1 кухня розміром 7,9 кв.м, 2-2 жила кімната розміром 10,3 кв.м, 2-3 жила кімната розміром 13,1 кв.м, погреб «Д». сарай «Л», вбиральня «Н», 1/4 частина огорожі № 1-8. 2. У користування ОСОБА_8 на належні йому 81/100 частин поступають в будинку літ. А приміщення: літ. І веранда розміром 3,9 кв.м, І-І сіни розміром 6,9 кв.м, 2-2 жила кімната розміром 18,4 кв., 1-3 коридор розміром 3,6 кв.м, 1-4 ванна розміром 4,0 кв.м., 1-5 вбиральня розміром 1,3 кв.м, 1-6 кухня розміром 11,6 кв.м, 1-7 жила кімната розміром 12,9 кв.м, 1-8 жила кімната розміром 18,6 кв., літня кухня «К», сарай «И», гараж «З», 3/4 частини огорожі № 1-8, дворовий водопровід № 4, замощення літ. І, погреб (том 1 а.с.52).

З копії спадкової справи № 896/2007 вбачається, що 81/100 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 , а саме, жилий будинок літ. «А-І» жилою площею 73,3 кв.м і надвірні прибудови при ньому: 2 сараї літ. «Л,И», вбиральня літ. «Н», літня кухня літ. «К», гараж літ. «З», погріб літ. «Д», дворовий водопровід № 4, замощення І, огородження №1-8, що розміщені на земельній ділянці площею 863 кв.м належали на праві приватної власності ОСОБА_9 , яка 03.04.1992 року склала заповіт, посвідчений П`ятою ХДНК 03.04.1992 року на все належне їй майно на користь ОСОБА_10 . На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом П`ятої ХДНК 18.06.2008 року за р. № 2-1082, спадкоємицею зазначеного в заповіті майна ОСОБА_9 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 , спадкове майно складається з: 81/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 863 кв.м: житловий будинок літ. «А-І» житловою площею 73,3 кв., загальною площею 126,4 кв.м та надвірні будівлі: вбиральня літ. «Н», літня кухня літ. «К», 2 сараї літ. «Л,И», літня кухня-гараж-сарай літ. О», гараж літ. «З», літній душ літ. «Р», огорожа № 1,2,6,7,10, дв. водогін № 4, замощення І. (том 1 а.с.207-227).

28.09.2021 року Другою ХМДНК видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 28.09.2021 року за р. № 1-415 на 81/100 частку житлового будинку АДРЕСА_1 (том 2 а.с.108-11, 127-130).

Згідно з копією договору дарування від 26.03.1999 року, посвідченого державним нотаріусом П`ятої ХДНК за р. № 3-405, 19/100 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 належали ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданому П`ятою ХДНК 11.03.1999 року за р. № 3-321, який подарував, а ОСОБА_6 прийняв у дар 19/100 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель по АДРЕСА_1 , а саме, жилий будинок літ. «А-1» - 73,3 кв.м та надвірні будівлі: 2 сараї літ. «Л», «И», вбиральня літ. «Н», літня кухня літ. «К», гараж літ. «З», льох літ. «Д», огорожа № 1-3, 5-9, дв. водопровід № 4, замощення І (том 1 а.с.110-111).

Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Харкові ради від 04.05.2005 року № 31-10 дозволено колишньому власнику 19/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_6 побудувати літню кухню-сарай-гараж одним блоком розм. 13,5 х 10,5 по АДРЕСА_1 . Будівельні роботи виконати згідно з санітарними та будівельними нормами. Зобов`язано ОСОБА_12 після закінчення будівельних робіт внести зміни до технічної документації МБТІ. (том 1 а.с.38,127).

Інформація стосовно введення в експлуатацію літньої кухні-гаража-сараю літ. «О», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відсутня, що підтверджується листом КП «ХМБТІ» від 24.07.2020 року № 7210/04.11/20 та листом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 24.07.2020 року № 1066/0/250-20 (том 2 а.с.2,3).

30.03.2018 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Глущенко І.Ю. за р. № 766, відповідно до якого ОСОБА_6 безоплатно передав, а ОСОБА_2 безоплатно прийняв у власність 19/100 часток у праві власності на житловий будинок з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На неприватизованій земельній ділянці знаходиться житловий будинок літ. «А-І» житловою площею 73,3 кв.м загальною площею 126,4 кв.м та надвірні будівлі при ньому: 2 сараї літ. «Л,И», вбиральня літ. «Н», літня кухня літ. «К», гараж літ. «З», льох літ. «Д», огорожа І-3, 5-9, дв. водопровід № 4, замощення І, літня кухня-сарай-гараж літ. «О» (том 1 а.с.112-115).

Крім того на час звернення з позовом до суду частки співвласників у праві користування земельною ділянкою та частки у праві власності на садибу були наступними:

за ОСОБА_2 (попередні власники та землекористувачі - ОСОБА_7 , ОСОБА_6 2/3 частини) 19/100 частин житлового будинку;

за ОСОБА_1 (попередні власники та землекористувачі ОСОБА_9 , ОСОБА_5 1/3 частина) 81/100 частин житлового будинку.

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_5 , правонаступником якої є ОСОБА_1 , посилалася на те, що вона згідно свідоцтва про спадщину р. № 2-1082 від 18.06.2008 року, виданого П`ятою ХНДК, є власником 81/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , а власником іншої частини будинку 19/100 частин, згідно договору дарування серії та номер 766, виданого 30.03.2018 року приватним нотаріусом Глущенко І.Ю. є ОСОБА_2 . Отримавши в дарунок 19/100 частин зазначеного домоволодіння, незважаючи на свою частку в цьому володінні, ОСОБА_2 відразу зайняв нежитлове приміщення під літ. «О» площею 120 кв.м та перегородив навпіл земельну ділянку, та тим самим почав перешкоджати позивачці користуватися нежитловим приміщенням літ. «О» та земельною ділянкою, відповідач розпочав будівельні роботи на земельній ділянці, яку самостійно виділив на свою користь. В зв`язку з порушенням її прав вона змушена була звернутися до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України та означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, що, по суті, є правом двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно із ч. ч. 1 та 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» № 7 від 04 жовтня 1991 року з наступними змінами і доповненнями роз`яснено, що у спорах про поділ будинку в натурі, учасникам спільної часткової власності на будинок, може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Виходячи з положень ст. ст. 183, 367 ЦК України виділ частки в натурі може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній зі сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідатиме розміру їх часток у домоволодінні, та можливості переобладнати будинок в ізольовані квартири з улаштуванням у кожній частині будинку окремих систем водопостачання, каналізації, опалення та газопостачання, оскільки поділ будинку на частини передбачає користування кожним із співвласників цих послуг окремо.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Статтею 88 Земельного кодексу України передбачено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки, як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення.

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи № 18406/13195-13223 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по матеріалах цивільної справи № 639/11/20, складеного 28.05.2021 року судовим експертом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Л.І. Кириловою, на момент проведення дослідження частки співвласників у садибі АДРЕСА_1 становлять: ОСОБА_2 19/100 часток та ОСОБА_5 81/100 часток.

Будівля літ. «О» - літня кухня, гараж, сарай, яка зазначена у технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , - є завершеним будівництвом об`єктом нерухомості.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 18406/13195-13223, запропоновано два варіанти поділу в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_3 , якій належить 81/100 частина вказаного будинку з відповідною частиною надвірних будівель та ОСОБА_2 , якому належить 19/100 частин будинку з відповідною частиною надвірних будівель, з урахуванням фактичного порядку користування.

Надано три варіанти порядку користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з відступом від ідеальних часток співвласників.

За І варіантом поділу садиби: співвласнику ОСОБА_2 (19/100 часток) пропонується виділити житлову будівлю літ. «А-1» вартістю 28244 грн загальною площею 514,46 кв.м з житловими приміщеннями 2-2 10,3 кв.м та 2-3 13,1 кв.м; надвірні споруди: вбиральня літ. «Н» вартістю 475 грн, частина огорожі № 6 вартістю 842 грн (усього по надвірним 13355 грн, що дорівнює 19/100 частки); по особисто побудованим надвірним будівлям та спорудам: літня кухня-сарай-гараж літ. «О» вартістю 576406 грн, навіс літ. «П» вартістю 33910 грн, душ літ. «Р» вартістю 1294 грн, огорожа № 9 вартістю 8700 грн, ворота з хвірткою № 10 вартістю 3235 грн, ворота № 11 вартістю 2740 грн, огорожа № 12 вартістю 810 грн; усього вартістю 639975 грн. Співвласнику ОСОБА_3 (81/100 часток) пропонується виділити житлову будівлю літ. «А-1» загальною вартістю 28244 грн загальною площею 514,46 кв.м з житловими приміщеннями 1-7 12,9 кв.м, 1-8 18,6 кв.м; житлову будівлю літ. «А2-1» вартістю 3654 грн загальною площею 93,93 кв.м з житловим приміщенням 1-2 18,4 кв.м, коридором 1-3 3,6 кв.м, ванною 1-4 4,0 кв.м, вбиральнею 1-5 1,3 кв.м, кухнею 1-6 11,6 кв.м; коридор 1-1 літ. «а2» - 6,9 кв.м вартістю 3669 грн, веранду І літ. «а3» - 3,9 кв.м вартістю 1867 грн; по надвірним спорудам: льох літ. «Д» вартістю 2177 грн, гараж літ. «З» вартістю 13649 грн, зливна яма літ. «з» вартістю 711 грн, сарай літ. «И» вартістю 2640 грн, літня кухня літ. «К» вартістю 6464 грн, ворота № 1 вартістю 1904 грн, хвіртка №2 вартістю 678 грн, дв. водопровід № 4 вартістю 458 грн, частина огорожі № 6 вартістю 452 грн, замощення І вартістю 1654 грн (усього по надвірним 56183 грн, що дорівнює 81/100 частки); по особисто побудованим надвірним будівлям та спорудам: ганок літ. «а4» вартістю 475 грн, огорожа № 3 вартістю 2102 грн, огорожа № 7 вартістю 476 грн; усього вартістю 59236 грн.

За І варіантом І співвласнику ( ОСОБА_2 ) пропонується виділити будівель і споруд на суму 13355 грн, що на 100 грн (13455-13355) менше чим покладено, з площею 23,4 кв.м, що на 3,55 кв.м (23,4-19,85) більше чим покладено; ІІ співвласнику ( ОСОБА_5 ) пропонується виділити будівель і споруд на суму 56183 грн, що на 100 грн (56183-56083) більше чим покладено, з площею 81,2 кв.м, що на 3,55 кв.м (84,75-81,2) менше чим покладено.

Ідеальні частки співвласників за І варіантом: І співвласник ( ОСОБА_2 ) 19/100 частки, що відповідає ідеальній частці; ІІ співвласник ( ОСОБА_5 ) 81/100 частки, що відповідає ідеальній частці.

За ІІ варіантом поділу садиби співвласнику ОСОБА_2 (19/100 часток) пропонується виділити житлову будівлю літ. «А-1» вартістю 28244 грн загальною площею 514,46 кв.м з житловими приміщеннями 2-2 10,3 кв.м та 2-3 13,1 кв.м; надвірні споруди: вбиральня літ. «Н» вартістю 475 грн, частина огорожі № 6 вартістю 1294 грн; по особисто побудованим надвірним будівлям та спорудам: літня кухня-сарай-гараж літ. «О» вартістю 576406 грн, навіс літ. «П» вартістю 33910 грн, душ літ. «Р» вартістю 1294 грн, огорожа № 9 вартістю 8700 грн, ворота з хвірткою № 10 вартістю 3235 грн, ворота № 11 вартістю 2740 грн, огорожа № 12 вартістю 810 грн; усього вартістю 640902 грн. Співвласнику ОСОБА_3 (81/100 часток) пропонується виділити житлову будівлю літ. «А-1» загальною вартістю 28244 грн загальною площею 514,46 кв.м з житловими приміщеннями 1-7 12,9 кв.м, 1-8 18,6 кв.м; житлову будівлю літ. «А2-1» вартістю 3654 грн загальною площею 93,93 кв.м з житловим приміщенням 1-2 18,4 кв.м, коридором 1-3 3,6 кв.м, ванною 1-4 4,0 кв.м, вбиральнею 1-5 1,3 кв.м, кухнею 1-6 11,6 кв.м; коридор 1-1 літ. «а2» - 6,9 кв.м вартістю 3669 грн, веранду І літ. «а3» - 3,9 кв.м вартістю 1867 грн; по надвірним спорудам: льох літ. «Д» вартістю 2177 грн, гараж літ. «З» вартістю 13649 грн, зливна яма літ. «з» вартістю 711 грн, сарай літ. «И» вартістю 2640 грн, літня кухня літ. «К» вартістю 6464 грн, ворота № 1 вартістю 1904 грн, хвіртка №2 вартістю 678 грн, дв. водопровід № 4 вартістю 458 грн, частина огорожі № 6 вартістю 452 грн; замощення І вартістю 1654 грн; по особисто побудованим надвірним будівлям та спорудам: ганок літ. «а4» вартістю 475 грн, огорожа № 3 вартістю 2102 грн, огорожа № 7 вартістю 476 грн; усього вартістю 58784 грн.

За ІІ варіантом І співвласнику ( ОСОБА_2 ) пропонується виділити будівель і споруд на суму 13807 грн, що на 352 грн (13807-13455) більше чим покладено, з площею 23,4 кв.м, що на 3,55 кв.м (23,4-19,85) більше чим покладено; ІІ співвласнику ( ОСОБА_5 ) пропонується виділити будівель і споруд на суму 56183 грн, що на 352 грн (56083-55731) менше чим покладено, з площею 81,2 кв.м, що на 3,55 кв.м (84,75-81,2) менше чим покладено.

Ідеальні частки співвласників за ІІ варіантом: І співвласник ( ОСОБА_2 ) 20/100 частки, замість 19/100; ІІ співвласник ( ОСОБА_5 ) 80/100 частки, замість 81/100.

За І варіантом порядку користування земельною ділянкою до І варіанту поділу будівель та споруд (з відступом від ідеальних часток) пропонується виділити у користування: І співвласнику ( ОСОБА_2 ) земельну ділянку площею 460 кв.м, що на 180 кв.м (640-460) менше чим покладено; ІІ співвласнику ( ОСОБА_5 ) земельну ділянку площею 460 кв.м, що на 180 кв.м (460-320) більше чим покладено. Межі земельних ділянок, що пропонується виділити співвласникам (позначені на схемі лінією червоного кольору) проходять таким чином: т. А поділивши межу по АДРЕСА_1 на відрізки розмірами 23,2 м та 25,8 м; відрізок АБ по прямій розміром 3,7 м до лінії розподілу літ. «А-1»; відрізок БВ по лінії розподілу літ. «А-1»; відрізок ВГ по прямій розміром 1,8 м; відрізок ГД по прямій розміром 15,3 м до межі із земельною ділянкою № 30.

За ІІ варіантом порядку користування земельною ділянкою до ІІ варіанту поділу будівель та споруд (з відступом від ідеальних часток) пропонується виділити у користування: І співвласнику ( ОСОБА_2 ) земельну ділянку площею 518 кв.м, що на 122 кв.м (640-518) менше чим покладено; ІІ співвласнику ( ОСОБА_5 ) земельну ділянку площею 442 кв.м, що на 122 кв.м (442-320) більше чим покладено. Межі земельних ділянок, що пропонується виділити співвласникам (позначені на схемі лінією червоного кольору) проходять таким чином: т. А поділивши межу по АДРЕСА_1 на відрізки розмірами 23,2 м та 25, 8 м; відрізок АБ по прямій розміром 3,7 м до лінії розподілу літ. «А-1»; відрізок БВ по лінії розподілу літ. «А-1»; відрізок ВГ по прямій розміром 1,8 м; відрізок ГД по прямій розміром 6,9 м; відрізок ДЖ по прямій розміром 7,6 м; відрізок ЖЗ по прямій розміром 0,9 м; відрізок ЗК по прямій розміром 3,0 м до межі із земельною ділянкою № 23; т. К на відстані 5,2 м. (0,2 м, 2,3 м, 2,7 м) від межі із земельною ділянкою № 30.

За ІІІ варіантом порядку користування земельною ділянкою (з найменшим відступом від ідеальних часток) пропонується виділити у користування: І співвласнику ( ОСОБА_2 ) земельну ділянку площею 552 кв.м, що на 88 кв.м (640-552) менше чим покладено; ІІ співвласнику ( ОСОБА_5 ) земельну ділянку площею 408 кв.м, що на 88 кв.м (408-320) більше чим покладено. Межі земельних ділянок, що пропонується виділити співвласникам (позначені на схемі лінією червоного кольору) проходять таким чином: т. А поділивши межу по АДРЕСА_1 на відрізки розмірами 23,2 м та 25, 8 м; відрізок АБ по прямій розміром 3,7 м до лінії розподілу літ. «А-1»; відрізок БВ по лінії розподілу літ. «А-1»; відрізок ВГ по прямій розміром 1,8 м; відрізок ГД по прямій розміром 7,0 м; відрізок ДЖ по прямій розміром 9,3 м; відрізок ЖЗ по прямій розміром 5,2 м; відрізок ЗК по прямій розміром 0,9 м; відрізок КЛ по прямій розміром 3,0 м до межі із земельною ділянкою № 23; т. Л на відстані 5,2 м. (0,2 м, 2,3 м, 2,7 м) від межі із земельною ділянкою № 30 (том 2 а.с.46-85).

Матеріали справи свідчать про те, що згідно обраного судом варіанту І розподілу:

позивачу на 81/100 частини домоволодіння виділяються приміщення житлову будівлю літ. «А-1» загальною площею 514,46 кв.м з житловим приміщенням 1-7 площею 12,9 кв.м, житловим приміщенням 1-8 площею 18,6 кв.м; житлову будівлю літ. «А2-1» загальною площею 93,93 кв.м з житловим приміщенням 1-2 площею 18,4 кв.м, коридором 1-3 площею 3,6 кв.м, ванною 1-4 площею 4,0 кв.м, вбиральнею 1-5 площею 1,3 кв.м, кухнею 1-6 площею 11,6 кв.м; коридор 1-1 літ. «а2» площею 6,9 кв.м; веранду І літ. «а3» площею 3,9 кв.м; надвірні споруди: льох літ. «Д», гараж літ. «З», зливну яма літ. «з», сарай літ. «И», літню кухню літ. «К», ворота № 1, хвіртку №2, дв. водопровід № 4, частину огорожі № 6; замощення І, загальною вартістю 56183 грн, що на 100 грн більше чим покладено, з площею 81,2 кв.м, що на 3,55 кв.м менше чим покладено, що відповідає ідеальній частці 81/100; а також особисто побудовані надвірні будівлі та споруди: ганок літ. «а4», огорожу № 3, огорожу № 7;

відповідачу згідно варіанту розподілу на його 19/100 частини домоволодіння виділяються: житлова будівля літ. «А-1» загальною площею 514,46 кв.м з житловим приміщенням 2-2 площею 10,3 кв.м, житловим приміщенням 2-3 площею 13,1 кв.м; надвірні споруди: вбиральню літ. «Н», частину огорожі № 6, загальною вартістю 13355 грн, що на 100 грн менше чим покладено, з площею 23,4 кв.м, що на 3,55 кв.м більше чим покладено, що відповідає ідеальній частці 19/100; а також особисто побудовані надвірні будівлі та споруди: літня кухня-сарай-гараж літ. «О», навіс літ. «П», душ літ. «Р», огорожу № 9, ворота з хвірткою № 10, ворота № 11, огорожу № 12.

Визначено порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 за першим варіантом поділу садиби за результатами проведеної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 18406/13195-13223 від 28.05.2021 року, виділивши у користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 460 кв.м, що на 180 кв.м більше, чим покладено на її частину; виділивши у користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 460 кв.м, що на 180 кв.м менше, чим покладено на його частину.

Межі земельних ділянок, що виділені у користування співвласникам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ( позначені на схемі лінією червоного кольору) проходять таким чином: т. А поділивши межу по АДРЕСА_1 на відрізки розмірами 23,2 м та 25,8 м; відрізок АБ по прямій розміром 3,7 м до лінії розподілу літ. «А-1»; відрізок БВ по лінії розподілу літ. «А-1»; відрізок ВГ по прямій розміром 1,8 м; відрізок ГД по прямій розміром 15,3 м до межі із земельною ділянкою № 30.

Суд першої інстанції, обираючи варіант розподілу виходив з того, що при виділі у натурі частки із спільного майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вхід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Домоволодіння АДРЕСА_1 складається, зокрема, з окремих житлових будинків літ. «А-1» та «А-1», «А2-1» з відповідними господарськими будівлями та спорудами, та складають окремі об`єкти нерухомого майна. Після останнього перерозподілу ідеальних часток співвласників на садибу по АДРЕСА_1 за рішенням виконкому Жовтневої районної ради народних депутатів від 18.03.1986 № 71-6, ідеальні частки співвласників ОСОБА_7 (на теперішній час ОСОБА_2 ) 19/100 частин садиби та ОСОБА_8 (на теперішній час ОСОБА_1 ) 81/100 частин садиби, не змінювались. З даних інвентаризаційної справи № 25702 та технічного паспорту від 25.11.2020 року про склад та площі приміщень житлового будинку з прибудовами по АДРЕСА_1 , вбачається, що вони залишились незмінними. Отже, спорудження особисто побудованих господарських будівель та споруди: душу літ. «Р», літньої кухні-сараю-гаражу літ. «О», навісу літ. «П», огорож № 3,7,12, воріт з хвірткою № 10, воріт № 11 не є підставою для збільшення встановленого раніше розміру часток у праві власності.

Представник апелянта у судовому засіданні не оспорював рішення суду в частині розподілу житлового будинку. Не містить таких доводів і апеляційна скарга.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визначення порядку користування земельною ділянкою.

Відповідно до даних технічного паспорта, земельна ділянка, на якій розташована садиба АДРЕСА_1 , має площу 863 кв.м.

При експертному дослідженні судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по матеріалах цивільної справи № 639/11/20 судовим експертом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса» Л.І. Кириловою варіанти порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 виконувались по межам та площі визначеним на підставі геодезичної зйомки, виконаної у 2019 році ФО-П ОСОБА_13 , відповідно до якої площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 , становить 960,0 кв.м.

Відповідно до частин першої, третьої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Оскільки володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам житловий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, то при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку у спільній власності на землю або житловий будинок, слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Аналіз змісту норм статті 120 ЗК України дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю та споруди, на якій вони розміщені.

Зазначені правові норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість.

Отже, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду, стає власником(користувачем) земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику(користувачу), якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

При застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Разом з тим право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (частина перша статті 358 цього Кодексу).

Зазначені положення щодо користування власністю цілком повинні застосовуватися до майнових прав на майно, зокрема до права користування земельною ділянкою. Тому право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, яке знаходиться на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України).

Матеріали справи свідчать, що договори або угоди про порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 між попередніми користувачами (співвласниками садиби) відсутні.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року в справі № 489/2029/17 (провадження № 61-7504св19), зроблено висновок про те, що при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного із співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд встановить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд встановлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 15 травня 2017 року в справі № 6-841цс16, від 01 листопада 2017 року в справі № 6-2454цс16 та Верховного Суду, викладеними у постановах від 05 лютого 2020 року в справі № 497/1137/17, від 03 листопада 2020 року в справі № 653/1760/16.

З матеріалів справи вбачається, що станом на час виникнення права спільної часткової власності на житловий будинок частки співвласників були наступними: ОСОБА_14 1/3 частина та ОСОБА_15 -1/3 частина, тобто 2/3 частини, правонаступником яких є ОСОБА_2 (частка після перерозподілу складає 19/100 частин), ОСОБА_16 1/3 частина, правонаступником якого є ОСОБА_1 (частка після перерозподілу складає 81/100 частин)(т.2 а.с.50-51).

Тому висновок суду про визначення порядку користування земельною ділянкою з урахуванням часток співвласників станом на час виникнення права спільної часткової власності, відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Враховуючи наведене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для поділу в натурі між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 садиби по АДРЕСА_1 , за першим варіантом поділу садиби та першим варіантом порядку користування земельною ділянкою, які запропоновані судовим експертом ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса у висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 28.05.2021 року, оскільки перший варіант поділу садиби відповідає ідеальним часткам співвласників будинку, не передбачає проведення співвласниками робіт по переплануванню приміщень; перший варіант порядку користування земельною ділянкою є більш оптимальним і доцільним, відповідає першому варіанту поділу садиби, запропонованого судовим експертом, не передбачає ділянок, що знаходяться в спільному користуванні, дозволяє співвласникам безпечно обслуговувати, використовувати домоволодіння та споруди. При цьому права ОСОБА_1 не порушено.

Отже, варіант розподілу спільного майна в натурі ураховує баланс інтересів обох сторін та обраний судом з урахуванням встановлених обставин справи, відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1, 3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Зеленцова Олексія Петровича залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 19 жовтня 2023 року в частині визначення порядку користування земельною ділянкою залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова