Справа № 523/8910/24
Провадження №2/523/4250/24
У Х В А Л А

"29" травня 2024 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Мурманова І.М., розглянувши позовну заяву та додані до неї документи ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, звернувся адвокат Лебедін Юрій Ілліч.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_2 договір доручення, за умовами якого одна сторона (повірена ОСОБА_2 ) зобов`язалась вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя ОСОБА_1 ) певні юридичні дії. Правочини повинні були вчиненими в інтересах ОСОБА_1 , та направлені на створення, зміну чи припинення цивільних права та обов`язків довірителя. На виконання договору доручення, ОСОБА_1 видав ОСОБА_2 довіреності на вчинення нею певних юридичних дій за рахунок довірителя, про що було зазначено у виданих довіреностях. Такі довіреності були видані 18.05.2015 р., 17.05.2018 р., 05.01.2021 р., та 30.09.2022 року.

Представник зазначає, що що договором доручення позивач уповноважив відповідача на зняття готівки з карткових рахунків, що належать ОСОБА_1 , з метою подальшого накопичення вказаних грошових коштів в індивідуальному сейфі, що також належить позивачу, і передачу цих коштів у майбутньому на вимогу самому Позивачу.

Однак, в порушення умов договору та майнових інтересів позивача, відповідач вчинила певні юридичні дії у своїх інтересах, чим завдала ОСОБА_1 майнових збитків.

На підставі викладеного представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти (збитки) у сумі 209867 (двісті дев`ять тисяч вісімсот шістдесят сім) доларів США; 3% річних за користування чужими коштами у розмірі 1690,43 (одна тисяча шістсот дев`яносто) дол. США 43 центи; моральну шкоду в розмірі: 500000,00 грн. судові витрати за сплати судового збору та витрати на правничу допомогу.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 29 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Одночасно з позовною заявою представник позивача звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу, а саме: автомобіль марки SKODA модель Fabia, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_3 ; 1/2 житлового будинку загальною площею 242,7 кв.м., житловою площею 68.1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; 1/2 земельної ділянки площею 0.05 га, кадастровий номер::02:001:1455, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; квартиру загальною площею 42.3 кв.м., житловою площею 18,4 кв.м. розташованою за адресою: АДРЕСА_4 ; квартиру загальною площею 43.8 кв.м., житловою площею 15,6 кв.м, розташованою за адресою: АДРЕСА_5 .

В обґрунтування поданої заяви щодо забезпечення позову представник позивача зазначив, що ОСОБА_2 була уповноважена Позивачем на зняття готівки з карткових рахунків, що належать ОСОБА_1 з метою подальшого накопичення вказаних грошових коштів в індивідуальному сейфі, що також належить Позивачу і передачу цих коштів у майбутньому на вимогу, самому Позивачу.

Протягом 2015-2023 років, відповідачем з банківських рахунків позивача було отримано грошову суму у загальному розмірі 209867 (двісті дев`ять тисяч вісімсот шістдесят сім) дол. США.

В порушення наданого Позивачем доручення ОСОБА_2 вказані кошти не клала на зберігання в індивідуальний сейф, а привласнювала їх.

Представник зазначив, що відповідач з 2014 по 2022 рік ніде не працювала, навчалася в Одеському Національному медичному університеті і самостійного доходу не мала. На кошти отримані з банківських рахунків позивача, відповідач придбала у власність нерухоме майно, арешт на яке просить накласти представник позивача з метою забезпечення позовних вимог.

Представник зазначає, що дії відповідача вже свідчать про її недобросовісність, підступність та бажання заволодіти чужим майном, що підтверджується тим, що 05.01.2024 року, Позивач направив відповідачу письмову вимогу повернути отримані нею кошти у повному обсязі, або перелічене майно. Вимога отримана Відповідачкою 09.01.2024 року, що підтверджується трекінгом поштового відправлення. Представник вказує, що той же день, отримання письмової вимоги від ОСОБА_1 про повернення коштів, відповідач подарувала своїй сестрі ОСОБА_3 квартиру загальною площею 42.3 кв.м., житловою площею 18,4 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , та квартиру загальною площею 43.8 кв.м., житловою площею 15.6 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується витягами з Державною реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Зазначені дії відповідача, свідчать про те, що вона чітко усвідомлює незаконність своїх дій щодо привласнення грошових коштів у розмірі 209867,00 (двісті дев`ять тисяч вісімсот шістдесят сім) дол. США, які належать ОСОБА_1 , але підступно та свідомо намагається, номінально позбутись права власності на вказане майно з метою уникнення відповідальності та звернення стягнення на це майно.

У разі не забезпечення позову, відповідач матиме змогу здійснити відчуження нерухомого майна на користь третіх осіб, що у свою чергу заробить не можливим виконання рішення суду про стягнення грошових коштів.

З урахуванням викладеного представник просить заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.

Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_7 09.01.2024 року зареєстровано за ОСОБА_3 . Відповідно до інформації з «Реєстру нерухомості» право власності на житлового будинку АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_2 . Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства ВС транспортний засіб SKODA модель Fabia, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що подана позивачем заява про забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Дослідивши вказану заяву про забезпечення позову та додані до неї документи суд дійшов до наступних висновків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неправомірно заволоділа грошовими коштами позивача та використала кошти на свою користь, та відповідно позивач просить стягнути з відповідача на свою користь кошти в розмірі: 209 867 доларів США та моральну шкоду в розмірі: 500 000 гривень.

Згідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб - п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України

В силу вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно вказаної постанови, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і рівності перед законом, оскільки мета забезпечення позову це тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

У відповідності до ч.1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Позивач є юридичною особою, в матеріалах справа відсутні документи на підтвердження того, що фінансовий стан позивача або його дії можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, у зв`язку з чим, судом вказане питання одночасно з вирішенням питання щодо забезпечення позову не вирішується.

Вивчивши матеріали справи, заяву представника позивача, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту є обґрунтованою, законною та співрозмірною із заявленими позовними вимогами, оскільки спір між сторонами виник з приводу грошових коштів, якими на думку позивача відповідач заволоділа не правомірно та витратила кошти на придбання нерухомого та рухомого майна, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, а відтак й порушить права позивача на судовий захист та останньому для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а забезпечення позову навпаки виступають запорукою виконання можливого рішення суду.

Керуючись ст.ст. 8, 149, 151, 153, 353 ЦПК України, ст.ст. 1, 4, 6 Закону України «Про судовий збір», суддя

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лебедіна Юрія Ілліча про забезпечення позову шляхом накладення арешту - задовольнити.

Накласти на рухоме майно, а саме:

-автомобіль марки SKODA модель Fabia, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , який зареєстровано на ім`я ОСОБА_2

-Накласти на нерухоме майно, а саме:

-1/2 житлового будинку загальною площею 242,7 кв.м., житловою площею 68.1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

-1/2 земельної ділянки площею 0.05 га, кадастровий номер::02:001:1455, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

-квартиру загальною площею 42.3 кв.м., житловою площею 18,4 кв.м. розташованою за адресою:

АДРЕСА_4 ; квартиру загальною площею 43.8 кв.м., житловою площею 15,6 кв.м, розташованою за адресою: АДРЕСА_5

Копію ухвали для виконання направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради щодо накладення арешту на нерухоме майна, ухвалу суду про накладення арешту на транспортний засіб направити до СЦ МВС в Одеській області № 5142

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя: