Справа № 274/2901/24 Провадження № 2/0274/948/24
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
29.05.24 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1
доШвайківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, представником якої є ОСОБА_2 ,
провизнання права власності,
ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вона є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, попереднього власника будинку її матері, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинок не може отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності.
Швайківська сільська рада Бердичівського району Житомирської області позов визнала.
Судом з`ясовано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом від 15.02.2008 р. про смерть (а. с. 12).
Дочками ОСОБА_3 є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , тобто вони зважаючи на статті 1216 1218, 1222, 1223, 1258 та 1261 Цивільного кодексу України, є спадкоємцями ОСОБА_3 першої черги за законом, при цьому ОСОБА_4 відмовилась від спадщини, а ОСОБА_1 спадщину прийняла, а тому вона є єдиним спадкоємцем за законом ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, що підтверджується довідкою від 13.03.2024 р. державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Г.А. Денисенко (а. с. 12).
Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Таким чином до ОСОБА_1 перейшли права та обов`язки (спадщина) ОСОБА_3 , у тому числі права власності останньої.
Між тим, ОСОБА_1 постановою від 11.01.2024 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори Г.А. Денисенко було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку відсутністю документа, який би посвідчував право власності ОСОБА_3 на цей будинок (а. с. 14).
З довідки від 04.01.2024 р., виданої Комунальним підприємством "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації", випливає, що станом на 31.12.2012 р. на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , право власності не зареєстровано (а. с. 32).
З інформації від 29.03.2024 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а. с. 31).
Як свідчить технічний паспорт на будинок садибного типу за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений станом на 09.01.2014 р., та виписка від 21.11.2023 р. № 231 з погосоподарської книги № 5, цей будинок та господарські будівлі та споруди до нього було побудовано 1969 р., самочинне будівництво відсутнє, правовстановлюючі документи на будинок не виготовлялися та не видавалися, головою домогосподарства є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 23 27, 19).
Наведене у попередніх трьох абзацах свідчить про те, що ОСОБА_3 до дня своєї смерті була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , проте права власності на нього не оформила та правовстановлюючого документа не отримала.
Як вказувалось вище, у зв`язку з відсутністю документа, який би підтверджував право власності ОСОБА_3 на цей будинок, ОСОБА_1 , будучи єдиним спадкоємцем ОСОБА_3 , який прийняв спадщину (до якого перейшли права та обов`язки ОСОБА_3 щодо цього будинку, зокрема, право власності), не може отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину, що, в свою чергу, перешкоджає оформленню права власності на будинок.
Згідно з частиною першою статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги за законом, який прийняв спадщину, набув право власності на майно житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1
Зважаючи на наведене, Суд вважає, що наявні законні підстави для задоволення позову.
Частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Виходячи з вказаного та зважаючи, що визнання Швайківською сільською радою Бердичівського району Житомирської області,області позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов.
Керуючись статтями 206, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,
2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут