РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 р. Справа № 597/261/24

Заліщицький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді - Торської І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лопушняк З.П.,

заявниці - ОСОБА_1 ,

представника заявниці - адвоката Кульгавця С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заліщики цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до Заліщицького районного суду Тернопільської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування посилається на те, що відповідно до довідки №4/5588 від 17.11.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік заявниці ОСОБА_2 08.03.2022 року призваний на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , однак відповідно до сповіщення сім`ї командира в/ч НОМЕР_1 від 17.10.2023 року за №4/5551 зазначено, що солдат ОСОБА_2 зник безвісти поблизу населеного пункту перший АДРЕСА_1, під час виконання бойового завдання по виявленню та знищенню сил противника. Маючи намір отримати грошове забезпечення в порядку Наказу МОУ №260 від 07.06.2018 року, як дружина зниклого безвісти військовослужбовця, заявниця звернулась із відповідною заявою до командира військової частини НОМЕР_1 , однак 26.01.2024 року за вих. «№1848/1078 отримала письмову відповідь про відмову у задоволенні заяви у зв`язку з наявністю сумнівів щодо перебування у шлюбі заявниці із ОСОБА_2 у шлюбі, через розбіжності у написанні прізвища.

Водночас, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 16.02.1976 року 15.09.1996 року зареєстрували шлюб та перебували у шлюбних відносинах, в усіх документах співпадають ідентифікаційні дані фізичних осіб, зокрема дати народження, а єдиною перешкодою для реалізації законних прав та інтересів заявника є наявна та очевидна технічна розбіжність у написанні прізвища.

На підставі викладеного заявниця просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт перебування у шлюбі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що 15.09.1996 року Дуплиською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області було вчинено актовий запис за № І.

В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали вимоги заяви та просили суд заяву задовольнити.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 беззаперечно підтвердили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , уклали шлюб 15.09.1996 року та є чоловіком і дружиною.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення.

Суд, заслухавши заявницю та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, згідно свідоцтва про народження серія серії НОМЕР_2 від 16.02.1976, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 , виданого Дуплиською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області вбачається, що 15.09.1976 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , одружився з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що складено актовий запис №І. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_6 ».

З паспорта громадянина України заявниці Серія НОМЕР_4 , убачається, що вона ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Дуплиська Заліщицького району Тернопільської області. Паспорт також містить відмітку про реєстрацію шлюбу 15.09.1996 року з ОСОБА_2 .

Відповідно до рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 09.10.2007 року у справі №2-0-66, встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 і була його матір`ю та ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 і була його бабусею.

Згідно довідки, яка видана Дуплиським старостинським округом №19-15/17-78 від 29.12.2023 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є чоловіком та дружиною. Особи з прізвищем ОСОБА_2 на території Дуплиського старостинського округу не існує.

Відповідно до сповіщення сім`ї №4/5551 від 17.10.2023 року, яке направлено заявниці, що солдат ОСОБА_2 зник безвісти поблизу населеного пункту перший АДРЕСА_1, під час виконання бойового завдання по виявленню та знищенню сил противника. Додатково зазначено, що дане сповіщення є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку.

Як вбачається з відповіді Заліщицького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області №116/35.14.5.6.-04 від 18.11.2023 року на звернення заявниці щодо внесення змін до актового запису про шлюб щодо виправлення прізвища з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_9 » в такому виправленні відмовлено.

26.01.2024 року за №1848/1078 на заяву заявниці щодо виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди, належних її чоловіку - солдату ОСОБА_2 , який вважається зниклим безвісти відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.10.2023 року №295, командир військової частини НОМЕР_1 надав відмову у такій виплаті, у зв`язку з наявністю сумнівів щодо перебування у шлюбі заявниці із ОСОБА_2 у шлюбі, через розбіжності у написанні прізвища.

Відповідно до ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За правилами п.5 ч.2 ст.294 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення подається до суду за місцем її проживання.

Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

У відповідності до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01.01.2012, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (надалі - Закон № 2011-XII) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі

Відповідно до статті 2 Закону № 2011-XII, ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Частиною першою статті 9 Закону № 2011-XII передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У відповідності до частин другої - четвертої статті 9 Закону № 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини шостої статті 9 Закону № 2011-XII, за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. Виплата грошового забезпечення цим членам сімей здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців або їх звільнення, або визнання їх у встановленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення, в тому числі додаткового та інших видів грошового забезпечення, військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів встановлюються Кабінетом Міністрів України.

07.06.2018 наказом Міністерства оборони України № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (надалі - Порядок № 260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Розділом ХХХ вказаного Порядку регулюється питання щодо виплати грошового забезпечення в разі захоплення в полон чи заручниками, смерті (загибелі) військовослужбовців або якщо вони визнані безвісно відсутніми чи оголошені померлими.

Грошове забезпечення, в тому числі одноразові додаткові види грошового забезпечення, право на які у військовослужбовця виникло включно до дня його загибелі (смерті) або до дня визнання його судом безвісно відсутнім, оголошення померлим, виплачується зазначеним в пункті 1 цього розділу членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - спадкоємцям за їх зверненням на підставі наказу командира військової частини про виплату. Грошове забезпечення зазначеним особам виплачується, якщо звернення за одержанням надійшло до закінчення трьох років із дня смерті (загибелі) військовослужбовця або з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім, оголошення померлим (пункт 2 Розділ ХХХ Порядку № 260).

Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначає Порядок виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 (надалі - Порядок № 884).

Під терміном «безвісно відсутній військовослужбовець» слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби (пункт 2 Порядку № 884).

Пунктом 3 Порядку № 884 передбачено, що за військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 4 Порядку № 884, виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку № 884, командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.

У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.

Відповідно до пункту 7 Порядку №884 виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей

Зі змісту заяви вбачається, що заявниця звернулася до суду із заявою з метою встановлення юридичного факту перебування у шлюбі з ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що в документах, які посвідчують факт реєстрації шлюбу та актових записах документів заявниці та ОСОБА_2 містяться розбіжності в її прізвищі та прізвищі безвісти зниклого чоловіка. Вказувала, що встановлення даного юридичного факту необхідно їй для реалізації права на отримання грошового забезпечення, як дружини безвісно зниклого військовослужбовця.

Як встановлено судом, факт реєстрації шлюбу між заявницею та зниклим безвісти солдатом ОСОБА_2 підтверджується матеріалами справи та показами свідків.

Згідно листа №1848/1078 від 26.01.2024 року яка надана командиром військової частини вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у виплаті грошового забезпечення та додаткової винагороди, належних солдату ОСОБА_2 у зв`язку з наявністю сумнівів щодо перебування у шлюбі. Причина - розбіжність в написанні прізвища. Крім того, у даному листі зазначено, що після усунення неточностей/розбіжностей, що безапеляційно підтверджують факт укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 заява буде задоволена.

Отже, заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту перебування у шлюбі з тих підстав, що в документах містяться розбіжності в написанні прізвища і вона не може отримати грошове забезпечення та додаткову винагороду.

За таких обставин, суд вважає, що заявниця у інший спосіб не зможе захистити своє право на отримання грошового забезпечення та додаткової винагороди як член сім`ї зниклого безвісти солдата, як тільки встановлення юридичного факту перебування у зареєстрованому шлюбі. Грошове забезпечення членам сім`ї зниклих безвісти військовослужбовців та деяких інших осіб пов`язується не з фактом розбіжності в прізвищі, а з особою, яка має право на отримання такого забезпечення, як передбачено чинним законодавством, яким визначено умови, що особа, в тому числі дружина чоловіка який є військовослужбовцем має право на отримання грошового забезпечення як член сім`ї зниклого безвісти солдата із числа військовослужбовців та деяких інших осіб. Тому встановлення такого юридичного факту як перебування у шлюбі буде ефективним способом захисту порушеного права заявниці.

Крім того, суд вважає, що вказаний вище спосіб захисту прав заявниці буде ефективним і в силу того, що встановлення даного юридичного факту породжує правові наслідки і від нього залежить виникнення майнових прав у заявниці.

Виходячи із вищевикладеного, оцінюючи докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що вимоги заяви є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 294, 315, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа: Військова частина НОМЕР_1 про встановлення факту,що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт перебування з 15.09.1996 року у зареєстрованому шлюбі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 15.09.1996 року Дуплиською сільською радою Заліщицького району Тернопільської області було вчинено актовий запис за № І.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28.05.2024 року.

Суддя Ірина ТОРСЬКА