Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

"10" квітня 2024 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участю секретаря Годлюк А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10.10.2023р. звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з її навчанням у розмірі 2000,00 грн. щомісячно з проведенням індексації, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що від спільного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1

З 01.09.2023р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на 1-му курсі денної форми Житомирського Державного університету імені Івана Франка. Термін навчання становить 4 роки, тобто до червня 2027р. та оплачується щомісячно у розмірі 1660,00 грн.

Оскільки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається на денній формі, та не в змозі влаштуватись на роботу, для отримання заробітку, а відповідач самостійно матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки не надає, ОСОБА_1 просить суд вимоги позовної заяви задовольнити.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 07.12.2023р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача. Заявлені вимоги підтримав в повному обсязі.

ОСОБА_2 у судовому засіданні 06.02.2024р. вказав, що до розгляду справи не готовий оскільки не отримував позовної заяви. В подальшому, відповідач в судове засідання не з`явився, заяв та відзиву від останнього не надходило.

Від ОСОБА_3 09.02.2024р. надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі. В поясненнях, які надійшли до суду 20.12.2023р. вказала, що відповідач матеріальної допомоги не надає, а вона повністю перебуває на утриманні матері.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення виходячи з наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 14).

Згідно довідки №137/2324 від 08.09.2023р., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є студентом 1 курсу денної форми здобуття освіти, спеціальності 022 Дизайн «Графічний дизайн», першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, навчання за кошти фізичних осіб Житомирського державного університету імені Івана Франка. Зарахована з 01.09.2023р., закінчує навчання в червні 2027р., що також підтверджується договором про навчання у Житомирському державному університеті імені Івана Франка № 961 від 17.08.2023р. (а.с. 12, 48-49).

Пунктами 4.3., 4.3.1. договору № 389 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 17.08.2023р. передбачено, що загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 79680,00 грн. Вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить (без урахування рівня інфляції на наступні бюджетні періоди): за 2023-2024 навчальний рік 19920,00 грн.; за 2024-2025 навчальний рік 19920,00 грн.; за 2025-2026 навчальний рік 19920,00 грн.; за 2026-2027 навчальний рік 19920,00 грн. (а.с. 50-51).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 сплатила за навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 26.07.2023р. по 01.12.2023р. 7968,00 грн., що підтверджується банківськими квитанціями (а.с. 52-56).

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку передбаченого ч.5 ст.157 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 6 від 15.05.2006 судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Частиною 1 ст. 200 Сімейного кодексу України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) Верховний Суд зробив висновок, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання доньки, яка продовжує навчання, є законними.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд керується ст. 182 СК України, та враховує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повнолітньою собою, навчається у Житомирському державному університеті імені Івана Франка на денній формі навчання на договірній основі з 2023-2027р.р., а загальна вартість навчання складає 79680,00,00 грн., або 19920,00 грн. на рік.

Також суд бере до уваги, що згідно листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_2 не працює, пенсію не отримує.

Крім того, заборгованість по аліментах останнього станом на 31.01.2022р. становить 89850,00 грн., що підтверджує факт того, що відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на повному утриманні ОСОБА_1 .

З урахуванням всіх встановлених обставин справи, фінансового становища відповідача, та потреб повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у матеріальній допомозі, суд дійшов висновку про необхідність присудження на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час навчання, у розмірі 2000,00 грн., щомісячно.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Із матеріалів справи встановлено, що позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів 10.10.2023р., а тому аліменти підлягають присудженню саме з цієї дати.

Положеннями статті 430 ЦПК України закріплено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI.

Враховуючи задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 280-281, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000,00 грн., щомісячно до завершення навчання, однак не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя В. П. Маслак