КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6696/24
Провадження № 2/552/3089/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2024 2024 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.,

При секретарі Цимбалюк І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення розміру часток та визнання права власності в порядку спадкування, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності,-

В С Т А Н О В И В:

30.09.2024 року до суду звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про визначення розміру часток та визнання права власності в порядку спадкування. В позовній заяві вказували на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, одним з яких є земельна ділянка, загальною площею 0,0923 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 . Дана земельна ділянка на праві спільної сумісної власності належить двом співвласникам, а саме: померлому ОСОБА_4 , спадкоємцями якого є вони та ОСОБА_3 . 15 січня 2024 року та 29 січня 2024 року ними було подано заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Якименко О.В., якою було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Однак, 23.09.2024 року нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належну їм частку у праві власності на вищезазначене майно, посилаючись на те, що з поданих правовстановлюючих документів на спірне майно спадкодавця, не має можливості встановити склад спадкового майна, оскільки за свого життя спадкодавець частку у праві спільної сумісної власності на землю не визначив. В зв`язку з чим просили визнати за кожною з них право власності по 1/4 частці земельної ділянки, загальною площею 0,0923 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером: :14:003:0325, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

01.10.2024 року судом відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, про що постановлено відповідну ухвалу.

01.11.2024 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності. В зустрічному позові вказувала на те, що вона, а також ОСОБА_4 є співвласниками земельної ділянки загальною площею 0,093 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером: :14:003:0325. Частка кожного із них в даному майні не виділена. В зв`язку з чим, вона просить суд виділити їй частку із майна, що є у спільній сумісній власності та визнати за нею право на частину земельної ділянки, загальною площею 0,0923 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером: :14:003:0325.

Ухвалою суду від 13.11.2024 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності до провадження та вирішено розгляд справи поводити разом з первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення розміру часток та визнання права власності в порядку спадкування.

Цього ж дня, судом винесено ухвалу, якою закрито підготовче провадження за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення розміру часток та визнання права власності в порядку спадкування, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Ухвалою суду від 13.11.2023 року закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивачі за первісним позовом, відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не з`явилися, попередньо надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Щодо задоволення зустрічної позовної заяви не заперечують.

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, що ж до їх задоволення не заперечує, та просить задовольнити її зустрічний позов в повному обсязі.

Третя особа приватний нотаріус Полтавського МНО Якименко О.В. в судове засідання не з`явився, попередня надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Щодо задоволення позовних вимог не заперечує.

За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з`явилися в судове засідання.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.01.2024 року.

Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, одним з яких є земельна ділянка, загальною площею 0,0923 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 026733, виданого Управління Держкомзему у м. Полтаві від 29.08.2012 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №02629. Цільове призначення земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Земельній ділянці присвоєно кадастровий номер: :14:003:0325.

Як вбачається з вище зазначеного державного акту, вказана земельна ділянка на праві спільної сумісної власності належить двом співвласникам, а саме: померлому ОСОБА_4 , спадкоємцями якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Також судом встановлено, що 15 січня 2024 року та 29 січня 2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було подано заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Якименко О.В. та відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте, стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на земельну ділянку нотаріусом в порядку встановленому Законом України «Про нотаріат» було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.09.2024 року, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на належну позивачем частку у праві власності на вищезазначене майно, посилаючись на те, що з поданих правовстановлюючих документів на спірне майно спадкодавця, не має можливості встановити склад спадкового майна, оскільки за свого життя спадкодавець частку у праві спільної сумісної власності на землю не визначив.

З копій свідоцтв про право на спадщину за законом від 23.09.2024 року, посвідчених приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Якименком О.В. за реєстровим №4214, №4215 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 успадкували по 1/4 (одній четвертій) частці житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що розташований на вищевказаній земельній ділянці, після померлого ОСОБА_4 .

Судом встановлено, що розмір часток у вищевказаних земельних ділянках на час розгляду справи не визначено.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно).

Згідно із ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ч. 1, ч. 2 ст. 369ЦК України).

За правилами ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ст. 361 ЦК України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно. Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і статті 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до ст. 89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду (п. «г» ч. 1 ст. 87 ЗК України).

За нормами ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 7 лютого 2014 року частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснив, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Відповідно до положень статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Згідно із ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно з п."г" ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

На даний час сторони позбавлені можливості оформити спадщину на земельну ділянку у зв`язку з відмовою нотаріуса.

За змістом ст.392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до пункту 3.4 листа ВССУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Невизначеність часток у праві спільної сумісної власності позбавляє сторін по справі можливості належним чином оформити свої права на вищезазначену земельну ділянку та вільно нею користуватися та розпоряджатися

За таких умов, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення первісного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення розміру часток та визнання права власності в порядку спадкування, а також зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Керуючись ст.10, 12, 81, 89, 259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Первісний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення розміру часток та визнання права власності в порядку спадкування та зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , код РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/4 частку земельної ділянки, загальною площею 0,0923 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером: :14:003:0325, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 ;

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , код РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на 1/4 частку земельної ділянки, загальною площею 0,0923 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером: :14:003:0325, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Виділити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , код РНОКПП НОМЕР_4 частку із майна, що є у спільній сумісній власності та визнати за нею право на частину земельної ділянки, загальною площею 0,0923 га, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером: :14:003:0325.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , код РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , код РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: Полтавська область, Полтавський район, с.Надежда.

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , код РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Третя особа Приватний нотаріус ПМНО Якименко Олексій Вікторович, юридична адреса: м.Полтава, вул.Соборності, буд.66, офіс 204.

Рішення виготовлено та підписано 04.12.2024 року.

Головуючий суддя Т.В.Турченко