Провадження №: 2/336/1559/2024

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29 травня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суду м. Запоріжжя в складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Журавель Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комишуваської селищної ради про визнання припиненим права оренди за договором оренди земельної ділянки, визнання відсутнім у ОСОБА_1 обов`язку щодо сплати орендної плати за цим договором до його повернення і поселення в квартирі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначав, що за рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 17.11.2014 року та витягом з ДРРП від 13.12.2014 року він придбав у власність квартиру АДРЕСА_1 . Землевласником земельної ділянки, на якій розташована вказана квартира, є територіальна громада, тому за вимогою землевласника 01.04.2016 року між ним та Комишуваською селищною радою було укладено договір № 27 про оренду земельної ділянки площею 0,0572 га., кадастровий № :09:004:0488 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, терміном на 49 років та за яку зобов`язувався сплачувати щорічну орендну плату розміром 789, 02 грн. на її поточний рахунок. Позивач зазначав, що з лютого 2022 року в зв`язку з російською військовою агресією, постійних артобстрілів вказаної місцевості, неможливістю користуватися земельною ділянкою, відбулися істотні зміни обставин, якими керувалися сторони при укладанні договору оренди. Крім того, позивач вказав, що через активні бойові дії та постійні обстріли його будинок на цій земельній ділянці значно пошкоджений, а сам позивач вимушений був виїхати та є внутрішньо-переміщеною особою (довідка Надвірнянської міської ради Івано-Франківської області від 13.10.2023 року № 2609-.). Позивач вказав, що в листопаді 2023 року він направив на адресу Комишуваської сільської ради нотаріально посвідчену заяву про припинення дії договору оренди. Рішенням сесії Комишуваської сільської ради від 15.12.2023 року № 34 йому було відмовлено в припиненні дії договору оренди земельної ділянки. Тому позивач вимушений звернутися до суду з позовом і просив суд визнати припиненим право оренди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , за договором оренди земельної ділянки від 01.04.2016 року № 27, укладеного між ОСОБА_2 та Комишуваською селищною радою Запорізького (Оріхівського) району Запорізької області, стосовно земельної ділянки площею 0,0572 га., кадастровий № :09:004:0488 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Також позивач просив визнати відсутнім у ОСОБА_1 обов`язку щодо сплати орендної плати за цим договором до його повернення і поселення в квартирі, розташованій на цій земельній ділянці.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2024 року відкрито провадження в даній справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

26.03.2024 року від представника відповідача адвоката Мідяного Є.О. надійшла заява щодо поновлення строку для подання відзиву та надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача, посилаючись на приписи статей 1, 7, 14, 31, 32 Закону України «Про оренду землі» та на статті 652, 653 ЦК України, зазначав, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту прав, відсутні законні підстави для визнання припиненим права оренди ОСОБА_1 на зазначену в позові земельну ділянку, тому просив суд в задоволенні позову відмовити (а. с. 45-50).

28.03.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача адвокат Романко В.М. заперечує проти поновлення процесуального строку для подачі відзиву на позов та звертає увагу суду, що відзив на позов не направлено на адресу позивача та не здійснено переклад з української мови на німецьку (оскільки позивач не володіє українською мовою). Також у відповіді на відзив зазначено, що посилання представника відповідача на неналежно обраний спосіб захисту спростовуються пунктом 38 Договору оренди № 27 від 01.04.2016 року (а. с.56-57).

02.04.2024 року від представника відповідача адвоката Мідяного Є.О. надійшли заперечення на відповідь на відзив, в якому вказано на незгоду відповідача зі змістом відповіді на відзив (а. с. 60-62).

03.04.2024 року від позивача ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення у справі (з додатками - фотографіями, які відображають пошкоджені в результаті обстрілів будинки у с. Комишуваха). У додаткових поясненнях позивач, вказуючи на небезпечність проживання у Комишувасі, а також на наявність у нього малолітньої доньки, зазначає, що будівлі поруч з його будинком зруйновані внаслідок обстрілів зі сторони російських військ, його будинок отримав ушкодження, тому він з членами його сім`ї є внутрішньо-переміщеними особами та не бажають повертатися у с. Комишуваха, бо там небезпечно. Також позивач, посилаючись на приписи ст. 652 ЦК України, змінив позовні вимоги та просив суд розірвати договір оренди у зв`язку з істотною зміною обставин, а саме, вторгнення РФ і збройною агресією, яка перешкоджає безпечному використанню орендованої земельної ділянки. Позивач зазначив, що вважає цю зміну максимально істотною, бо не укладав би цей договір, якщо б міг передбачити війну і пряму загрозу життю (а. с. 67-85).

Ухвалою суду від 24.04.2024 року, з урахуванням того, що викладена у додаткових поясненнях заява про зміну позовних вимог подана без дотримання положень ч. 5 ст. 49 ЦПК України, а саме не надіслана відповідачу, зокрема шляхом надсилання до електронного кабінету учасника справи, та не надано суду доказів такого направлення, заяву про зміну позовних вимоги повернуто без розгляду. Водночас судом прийнято рішення про розгляд справи в судовому засіданні із повідомленням сторін, визначено дату судового засідання 29.05.2024 р. о 16:00 год.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд встановив таке.

Між сторонами 01.04.2016 року було укладено договір № 27 оренди земельної ділянки яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0572 га., кадастровий № :09:004:0488 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), терміном на 49 років та за яку орендар зобов`язаний сплачувати щорічну орендну плату розміром 789,02 грн. на поточний рахунок місцевого бюджету Комишуваської селищної ради (а. с. 6-11). До договору оренди земельної ділянки додано вся необхідні документи (а. с. 12-22).

Як вбачається зі змісту позову та підтверджено наданими позивачем письмовими доказами, у зв`язку з військовою агресією російської федерації та наближенням фронту до с. Комишуваха, веденням бойових дій та обстрілів, позивач з дружиною та малолітньою донькою був змушений виїхати з села та припинити користування орендованою земельною ділянкою, він і члени його сім`ї мають статус внутрішньо-переміщеної особи (а. с. 30-31).

Позивач, посилаючись на те, що житловий будинок, розміщений на орендованій земельній ділянці, внаслідок артилерійських та ракетних ударів зазнав ушкоджень, будинки та інфраструктура поблизу будинку зруйновані, зазначав, що він не в змозі повернутися з малолітньою дитиною до с. Комишуваха.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 територія Комишуваської селищної ради Запорізької області з 01.02.2023 р. по 18.07.2023 р. належала до території активних бойових дій, а з 18.07.2023 року є прифронтовою зоною, а саме, територією можливих бойових дій.

Позивач, з урахуванням вищевикладеного, просив припинити дію договору оренди земельної ділянки. В матеріалах справи є копія нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 про припинення дії договору оренди, яку він направив на адресу Комишуваської сільської ради.

Рішенням сесії Комишуваської сільської ради від 15.12.2023 року № 34 йому було відмовлено в припиненні дії договору оренди земельної ділянки (а. с. 27-29).

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов`язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

За змістом ст. 652 ЦК України (на яку посилається позивач) у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17, нормами ст. 16 ЦК України не передбачено такого способу захисту права та інтересу, як визнання договору припиненим, а реалізація такого способу захисту, як зміна або припинення правовідношення може відбуватися шляхом розірвання договору.

Саме такий спосіб захисту визначено сторонами Договору: договір припиняється шляхом розірвання за взаємною згодою сторін або рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення. пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законодавством (п. 38 Договору).

Позивач у додаткових поясненнях фактично змінив позовні вимоги, виклавши прохання про розірвання договору у зв`язку із істотною зміною обставин. Проте, як зазначалося вище, ухвалою суду від 24.04.2024, урахуванням того, що викладена у додаткових поясненнях заява про зміну позовних вимог подана без дотримання положень ч. 5 ст. 49 КПК України, а саме не надіслана відповідачу, зокрема шляхом надсилання до електронного кабінету учасника справи, та не надано суду доказів такого направлення, заяву про зміну позовних вимог повернуто без розгляду.

Позивач не скористався своїм правом змінити предмет позову у встановлений цивільним процесуальним законодавством порядок та спосіб.

Згідно з правовими висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (провадження № 14-626цс18), від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20), обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Отже, позовна вимога про визнання припиненим Договору не може бути задоволена саме з підстав обрання позивачем неналежного способу захисту, який не передбачений законом.

Вимога про визнання відсутнім у позивача обов`язку щодо сплати орендної плати за Договором до повернення та поселення позивача в житло, що розташовано на цій земельній ділянці, також не підлягає задоволенню як похідна вимога від основної щодо визнання Договору припиненим.

Відмова у задоволенні позову не позбавляє позивача права повторно звернутися до суду із позовом про розірвання Договору.

Керуючись ст. ст. 3, 16, ЦК України, ст. ст. 2 12, 13, 263, 264, 273, 352, 354, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комишуваської селищної ради про визнання припиненим права оренди за договором оренди земельної ділянки, визнання відсутнім у ОСОБА_1 обов`язку щодо сплати орендної плати за цим договором до його повернення і поселення в квартирі відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (натепер мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ); РНОКПП НОМЕР_1 ; тел. НОМЕР_2 .

Представник позивача: Адвокат Романко Василь Михайлович, знаходиться за адресою: 78400, Івано-Франківська область, м. Надвірна, вул. Г. Мазепи 29; РНОКПП НОМЕР_3 ; тел. НОМЕР_4 .

Відповідач: Комишуваська селищна рада, знаходиться за адресою: 70530, Запорізька область, Оріхівський район, с. Комишуваха, вул. Б. Хмельницького, 49; ;

Представник відповідача: адвокат Мідяний Єгор Олександрович, знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; тел. НОМЕР_6 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.С. Боєв 29.05.24