АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 грудня 2024 року

м. Чернівці

справа № 725/3931/24

провадження № 22-ц/822/1016/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Одинака О. О., Половінкіної Н. Ю., Перепелюк І. Б.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_3 , про продовження строку для подачі відзиву на апеляційну скаргу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування, за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на додаткове рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 05 листопада 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 21 листопада 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на додаткове рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 05 листопада 2024 року.

Вказаною ухвалою суду встановлено строк до 29 листопада 2024 року для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

02 грудня 2024 року до Чернівецького апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє ОСОБА_3 , про продовження процесуального строку для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Клопотання обґрунтоване тим, що у встановлений судом в ухвалі від 21 листопада 2024 року строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу, учасники справи не змогли реалізувати відповідне процесуальне право у звязку з перебуванням представника ОСОБА_3 у відпустці у період з 11 листопада 2024 року по 29 листопада 2024 року та зокрема знаходженням на санаторно-курортному лікуванні у період з 18 листопада 2024 року по 29 листопада 2024 року, що підтверджується копією санаторно-курортної книжки № 3945.

З огляду на викладене, у позивачів існували об`єктивні перешкоди у поданні відзиву на апеляційну скаргу в строк, встановлений судом в ухвалі від 21 листопада 2024 року.

Колегія суддів вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Відповідно до частини 2 статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зі змісту наведеної норми випливає, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Разом з тим на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена.

Згідно з частиною 3 статті 127 ЦПК України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

У статті 127 ЦПК України не визначено конкретного переліку причин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для продовження процесуального строку. Однак суд апеляційної інстанції, керуючись верховенством права та основними засадами судочинства, повинен надати оцінку наведеним особою обставинам на предмет поважності причин пропуску строку.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, вирішення питання про продовження процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими доказами.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 24 березня 2023 року в справі № 570/2653/21.

Представником позивачів разом з клопотанням про поновлення строку подано відзив на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на додаткове рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 05 листопада 2024 року.

За встановлених судом обставин, а саме отримання представником позивачів ухвали суду про відкриття провадження у цій справі 22 листопада 2024 року, перебування представника ОСОБА_3 на санаторно-курортному лікуванні у період з 18 листопада 2024 року по 29 листопада 2024 року, що підтверджується копією санаторно-курортної книжки № 3945, колегія суддів приходить до висновку про поважність причин пропуску строку для подачі відзиву та необхідності продовження відповідного строку, оскільки зазначені обставини об`єктивно ускладнювали можливість вчинення відповідної процесуальної дії, існували протягом строку, який пропущено та підтверджені належними та допустимими доказами.

В аспекті зазначеного суд вважає за доцільне звернутись до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі «Walchli v. France», заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; «ТОВ «Фріда» проти України», заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016). Зважаючи на це, вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має виходити з наведених вище відмінностей між поновленням та продовженням процесуальних строків, враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 03 грудня 2018 року в справі № 904/5995/16.

Керуючись ст. ст 127, 260, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про продовження строку для подачі відзиву на апеляційну скаргу задовольнити.

Продовжити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на додаткове рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 05 листопада 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді Чернівецького

апеляційного суду: Олександр ОДИНАК

Наталія ПОЛОВІНКІНА

Ірина ПЕРЕПЕЛЮК