Справа 556/497/23
Номер провадження 2/556/45/2024
У Х В А Л А

Іменем України

"05" червня 2024 р.

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Котик Л.О.

при секретарі - Соловей Г.С.

за участю представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Мудрака О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Рафалівської селищної ради Рівненської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом,-

в с т а н о в и в :

До Володимирецького районного суду Рівненської області звернувся ОСОБА_2 з позовом до Рафалівської селищної ради Рівненської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом.

Вказаний позов надійшов до суду 21 лютого 2023 року.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 23 лютого 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 березня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 04 грудня 2023 року зупинено провадження в цивільній справі №556/497/23 за позовом ОСОБА_2 до Рафалівської селищної ради Рівненської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом до набрання законної сили судовим рішенням у справі №556/2848/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 26 січня 2024 року відновлено провадження в справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 13 березня 2024 року залучено співвідповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

11.04.2024 від співвідповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, вважає позовні вимоги ОСОБА_4 про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_5 незаконними та безпідставними, а тому просить в позові відмовити.

Ухвалами Володимирецького районного суду Рівненської області від 12 квітня 2024 року та 17 травня 2024 року визнано обов`язковою явку позивача ОСОБА_2 в судове засідання, для дачі особистих пояснень.

Належним чином повідомлений позивач ОСОБА_2 , явку якого в судове засідання на 17 травня 2024 року та 05 червня 2024 року визнано обов`язковою, в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

Належним чином повідомлена представник позивача адвокат Савонік Л.О. в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила.

Окрім того, представник позивача адвокат Савонік Л.О. в судове засідання не з`явилася: 12.04.2024, причину неявки суду не повідомила; 17.05.2024 - від представника позивача - адвоката Савонік Л.О. надійшло клопотання про відкладення судового засідання, оскільки остання приймає участь у інших справах, що перебувають на розгляді Рівненського міського суду Рівненської області та Київського окружного адміністративного суду, про що надала витяги із сайту Судової влади України про призначені до розгляду справи у вищезазначених судах, однак там не вказано, що остання є представником однієї із сторін по справі.

Відповідач представник Рафалівської селищної ради Рівненської області в судове засіданння не з`явився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами справи.

Належним чином повідомлена відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Мудрак О.С. просив позовну заяву ОСОБА_2 залишити без розгляду, оскільки позивач і його представник повторно не з"явилися в судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду, оскільки позивач, явка якого визнана судом обов`язковою, повторно не явився в судове засідання без повідомлення причин неявки. Представник позивача адвокат Савонік Л.О. в судове засідання також не з`явилася та про причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи. Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності. Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658 /1141/18).

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Суд зобов`язаний присікати недобросовісні дії позивача та залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Це забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору (постанови Верховного Суду, від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц, провадження № 61-17220св18, від 28 жовтня 2021 року у справі № 465/6555/16-ц, провадження № 61-9020св21, від 12 травня 2022 року у справі № 645/5856/13-ц, провадження № 61-2876св20).

У рішенні від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03, у справі «Цихановський проти України» ЄСПЛ зазначив «:…. саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні»

Аналіз положень частини п`ятої статті 223, пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України дає підстави дійти висновку, що наслідком повторної неявки позивача в судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи без його участі у судовому засіданні.

Встановивши, що позивач та його представник - адвокат Савонік Л.О., будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явилися в судове засідання, і від них не надходило заяв про розгляд справи за їх відсутності, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_2 до Рафалівської селищної ради Рівненської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом без розгляду на підставі частини п`ятої статті 223 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 223, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Рафалівської селищної ради Рівненської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом - залишити без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача та представника позивача в судове засідання.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п.15.5) розділ XIII Перехідних положень, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Уразі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: Котик Л.О.