ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1322/24
провадження № 2/753/3337/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря Кушнір А.А.

представника позивача Ваніна В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТСТАНДАРТ" до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "НАДРА" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТСТАНДАРТ" (далі по тексту-позивач, ТОВ "ФК "ІНВЕСТСТАНДАРТ") звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту-відповідач 1, ОСОБА_2 ), Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "НАДРА" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі по тексту-відповідач 2), третя особа: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між ОСОБА_2 та відкритим акціонерним товариством комерційний банк «НАДРА» було укладено Кредитний договір №420/П/27/2007-840 від 10 жовтня 2007 року.

За умовами Кредитного договору ОСОБА_2 отримала від ПАТ КБ «НАДРА» грошові кошти у сумі 247 160 доларів США 92 центи з метою придбання у власність нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між ПАТ КБ «НАДРА» та ОСОБА_2 було укладено Договір іпотеки від 10 жовтня 2007 року, за яким ОСОБА_2 передала в іпотеку придбане в той же день нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

У зв`язку з виникненням заборгованості ОСОБА_2 за Кредитним договором ПАТ КБ «НАДРА» звернувся до нотаріуса з метою вчинення виконавчого напису для звернення стягнення на предмет іпотеки. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. вчинено виконавчий напис №436 від 18.04.2023 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Із вказаним виконавчим написом ПАТ КБ «НАДРА» звернувся до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, на підставі чого було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1.

В межах вказаного виконавчого провадження НОМЕР_1 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Григорян Оленою Грайровною винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.07.2013, згідно якої накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , а також заборонено здійснювати відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Станом на дату звернення до суду із даним позовом інформація про виконавче провадження НОМЕР_1 відсутня в Автоматизованій системі виконавчого провадження за пошуковим реквізитом боржника ОСОБА_2 , що підтверджується відповідною роздруківкою з веб-порталу Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Під час проведення процедури ліквідації ПАТ КБ «НАДРА» за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-03-05- 000052-b від 27.03.2020, укладено Договір №GL3N216868 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 23.04.2020 між ПАТ КБ «НАДРА» в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ КБ «НАДРА» Білої І.В. та товариством з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», згідно якого до ПАТ КБ «НАДРА» передано товариству з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» передано шляхом продажу права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за Кредитним договором №420/П/27/2007-840 від 10 жовтня 2007 року.

В подальшому, між товариством з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТСТАНДАРТ» укладено Договір факторингу №02/11-21 від 02.11.2021, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові свої права грошової вимоги за Кредитним договором №420/П/27/2007-840 від 10 жовтня 2007 р.

відповідно до довідки про суму боргу ОСОБА_2 за Кредитним договором станом на 16.02.2022 відповідна загальна заборгованість складала 321 792 (триста двадцять одна тисяча сімсот дев`яносто два) долара США 31 центів, що еквівалентно 8 463 137 грн. 76 коп.

ТОВ «ФК «ІНВЕСТСТАНДАРТ» звернуло стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 , та зареєструвало право власності на неї 21.02.2022, що підтверджується Інформаційною довідкою з ДРРП №361663036 від 12.01.2024.

Проте, станом на день подання позову до суду, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , а також заборонено здійснювати відчуження квартири АДРЕСА_1 , згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.07.2013 у виконавчому провадженні НОМЕР_1, про що внесено запис про обтяження №45929222 до ДРРП.

На підставі вищевикладеного просить зняти арешт та заборону здійснювати відчуження квартири АДРЕСА_1 , належну на праві приватної власності товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТСТАНДАРТ», накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.07.2013 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Григорян Оленою Грайровною у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

Ухвалою суду від 01.02.2024 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням/викликом сторін.

27.02.2024 від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення позовних вимогта просить відмовити.

Ухвалою суду від 28.02.2024, яка занесена до протоколу судового засідання, долучено відзив до матерілів справи, відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Ухвалою суду від 28.02.2024 витребувано з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київські області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копію матеріалів виконавчого провадження № НОМЕР_2.

05.03.2024 на виконання вимог ухвали суду від 28.02.2024 з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київські області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов лист в якому повідомляють, що за даними автоматизованої системи виконавчого провадження, встановлено, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого напису від 18.04.2013 № 436, проте 31.03.2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», надати більш детальну інформацію не виявляється за можливе, оскільки матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_2 знищені.

У судовому засіданні 27.03.2024 представник позивача надав пояснення, в яких позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити зняти арешт з майна.

Відповідач 1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку - судовою повісткою за останнім відомим місцем проживання, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду не надходило.

Представник відповідача 2 у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Відповідно до ч. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та відкритим акціонерним товариством комерційний банк «НАДРА» було укладено Кредитний договір №420/П/27/2007-840 від 10 жовтня 2007 року.

За умовами Кредитного договору ОСОБА_2 отримала від ПАТ КБ «НАДРА» грошові кошти у сумі 247 160 доларів США 92 центи з метою придбання у власність нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між ПАТ КБ «НАДРА» та ОСОБА_2 було укладено Договір іпотеки від 10 жовтня 2007 року, за яким ОСОБА_2 передала в іпотеку придбане в той же день нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

У зв`язку з виникненням заборгованості ОСОБА_2 за Кредитним договором ПАТ КБ «НАДРА» звернувся до нотаріуса з метою вчинення виконавчого напису для звернення стягнення на предмет іпотеки. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. вчинено виконавчий напис №436 від 18.04.2023 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Із вказаним виконавчим написом ПАТ КБ «НАДРА» звернувся до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, на підставі чого було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1.

Під час проведення процедури ліквідації ПАТ КБ «НАДРА» за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених Протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-03-05- 000052-b від 27.03.2020, укладено Договір №GL3N216868 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 23.04.2020 між ПАТ КБ «НАДРА» в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ КБ «НАДРА» Білої І.В. та товариством з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», згідно якого до ПАТ КБ «НАДРА» передано товариству з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» передано шляхом продажу права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за Кредитним договором №420/П/27/2007-840 від 10 жовтня 2007 року.

В подальшому, між товариством з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТСТАНДАРТ» укладено Договір факторингу №02/11-21 від 02.11.2021, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові свої права грошової вимоги за Кредитним договором №420/П/27/2007-840 від 10 жовтня 2007 р.

Відповідно до довідки про суму боргу ОСОБА_2 за Кредитним договором станом на 16.02.2022 загальна заборгованість складала 321 792 (триста двадцять одна тисяча сімсот дев`яносто два) доларів США 31 центів, що еквівалентно 8 463 137 грн. 76 коп.

ТОВ «ФК «ІНВЕСТСТАНДАРТ» звернуло стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 , та зареєструвало право власності на неї 21.02.2022, що підтверджується Інформаційною довідкою з ДРРП №361663036 від 12.01.2024.

Згідно зі змісту витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, вбачається, що на підставі постанови № НОМЕР_2 від 16.07.2013 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. зареєстровано арешт нерухомого майна, а саме квартиру адресою: АДРЕСА_2 .

З відповіді Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київські області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вбачається за даними автоматизованої системи виконавчого провадження, встановлено, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № НОМЕР_2 з виконання виконавчого напису від 18.04.2013 № 436, проте 31.03.2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», наразі матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_2 знищені.

09.07.2013 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_2.

16.07.2013 державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а саме: кв. АДРЕСА_1 .

31.03.20214 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частиною 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Так, як встановлено судом у ході розгляду справи, арешт, що був накладений на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , після завершення виконавчого провадження не знято.

У зв`язку зі спливом трирічного строку зберігання виконавчого провадження у межах якого накладався арешт було знищено на підставі Розділу 11 «Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями».

Таким чином судом встановлено, що виконавче провадження є завершеним, оскільки факт його завершення за наслідком спливу, зокрема трирічного строку зберігання, є підставою для його знищення, виконавчі провадження, в тому числі про стягнення виконавчого збору відсутні, відповідно підстави для продовження дії арешт майна позивача відсутні, оскільки арешт носить тимчасовий характер та застосовується для забезпечення виконання зобов`язань.

У свою чергу, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном, як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15.03.2013 у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань.

Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися належним на праві власності майном та власний розсуд.

Таким чином, з огляду на те, що обставини на підставі яких було накладено арешт на нерухоме майно позивача станом на сьогоднішній день відпали, виконавче провадження у межах якого накладався арешт завершене, а продовження дії арешту на вказане нерухоме майно порушує права позивача, щодо володіння, користування та розпорядження майном, суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту нерухомого майна належного позивачу, накладеного на підставі постанови № НОМЕР_2 від 16.07.2013, старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Григорян О.Г. зареєстровано арешт нерухомого майна, а саме квартиру адресою: АДРЕСА_2 , запис в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 45929222 від 18.07.2013.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 247, 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, ст.ст. 316, 319, 321, 328, 391 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», Постанови Пленуму ВССУ № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов-задовольнити.

Зняти арешт (номер запису про обтяження: 45929222) та заборону здійснювати відчуження квартири АДРЕСА_1 , належну на праві приватної власності товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТСТАНДАРТ", накладені постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 16.07.2013 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Григорян Оленою Грайровною у виконавчому провадженні № НОМЕР_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: