Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9657/14-ц
Провадження № 4-с/711/30/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого - судді Скляренко В.М.

при секретарі Копаєвій Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність органу примусового виконання,-

в с т а н о в и в:

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Гребченко Р.О., який діє на підставі ордеру серії СА №1074846 від 19.02.204, звернувся до суду 13.05.2024 зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просив скасувати арешт, накладений на все нерухоме майно ОСОБА_1 , що зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухому майно за обтяженням №10484844 (дата, час державної реєстрації: 21.07.2015 року, 11:07:28, підстава обтяження рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23012270 від 21.07.2015 11:08:25, ОСОБА_2 , Черкаське міське управління юстиції, Черкаська область).

В обґрунтування вимог у скарзі зазначено, що під час виконання виконавчого листа № 711/9657/14-ц, виданого 09.04.2015 Придніпровським районним судом м. Черкаси на виконання рішення такого суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» боргу в сумі 10 376,54 грн., державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника. 28.06.2023 відповідне виконавче провадження було закінчене у зв`язку з фактичним повним виконанням виконавчого документа. 24.04.2024 представник боржника звернувся до державної виконавчої служби з проханням зняти відповідний арешт, але йому було відмовлено. Наявність зареєстрованого обтяження на все нерухоме майно, що накладене з метою забезпечення виконавчого провадження, яке закінчене, порушує майнові права та інтереси ОСОБА_1 . Оскільки збереження обтяження у вигляді арешту всього нерухомого майна зберігає чинність і стало наслідком бездіяльності державного виконавця, який не вжив заходів для скасування відповідного обтяження після закінчення виконавчого провадження, то боржник звернувся до суду з даною скаргою.

Ухвалою суду від 15.05.2024 скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Письмові заперечення вимог скарги від учасників справи на адресу суду не надходили.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином і про причини неявки не повідомили.

Натомість від представника заявника на адресу суду надійшла заява, в якій він просив розглядати скаргу за відсутності заявника та його представника. Додатково у заяві зазначено, що боржник підтримує вимоги скарги у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Від Другого ВДВС у м. Черкаси на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника державної виконавчої служби.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до на ступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 23.12.2014 Придніпровський районний суд м. Черкаси ухвалив рішення у справі №711/9657/14-ц, яким вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за договором від 06.09.2007 в загальному розмірі 10376,54 грн.

Задля примусового виконання відповідного судового рішення судом було видано виконавчий лист №711/9657/14-ц від 09.04.2015 на підставі якого у Центральному ВДВС Черкаського міського управління юстиції 22.04.2015 було розпочато виконавче провадження №47338859.

Постановою державного виконавця від 16.07.2015 у ВП №47338859 було накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення в розмірі 11484,19 грн. (сума боргу за судовим рішенням збільшена на суму витрат виконавчого провадження) /а.с. 13/.

Згідно постанови державного виконавця від 28.06.2023 виконавче провадження №47338859 закінчене на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним повним виконанням виконавчого документа та стягненням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження в повному обсязі /а.с. 14/.

Відповідні відомості також підтверджуються інформацією про виконавче провадження з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень /а.с. 11-13/.

Відповідно до відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень стосовно боржника ОСОБА_1 відсутні незавершені виконавчі провадження /а.с. 10-11/.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 на праві власності належить квартира загальною площею 37,2кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на такий об`єкт зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11.10.2023. В той же час у Державному реєстрі речових прав відносно ОСОБА_1 наявне зареєстроване обтяження у вигляді арешту нерухомого майна все нерухоме майно в межах суми боргу 11 484,19 грн., реєстраційний номер обтяження №10484844 (дата, час державної реєстрації: 21.07.2015, 11:07:28; підстава обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 47338859, видана 16.07.2015 Центральним ВДВС Черкаського міського управління юстиції; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23012270 від 21.07.2015 11:08:25, ОСОБА_2 , Черкаське міське управління юстиції, Черкаська область) /а.с.6-7/.

24.04.2024 представник ОСОБА_1 звернувся до Другого ВДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) з адвокатським запитом, в якому просив письмово повідомити про можливість в досудовому порядку скасувати арешт, що зареєстрований під реєстраційним номером обтяження №10484844 /а.с. 15-16/.

Згідно листа Другого ВДВС у м. Черкаси від 05.05.2024 за вих.№8632/26.21-43/70090 орган державної виконавчої служби повідомив заявника про відсутність правових підстав щодо зняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 . Відповідна позиція обґрунтована тим, що відносно ОСОБА_1 наявні виконавчі провадженні, по яких останній має заборгованість, а відтак державним виконавцем будуть проведені всі виконавчі дії щодо припинення заходів примусового виконання рішень лише після надходження на депозитний рахунок органу державної виконавчої служби всіх необхідних коштів для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника /а.с. 16/.

Оскільки державним виконавцем Центрального ВДВС не вжито ніяких дій щодо скасування обтяження з реєстраційним номером №10484844, а на теперішній час відсутні правові підстави для збереження такого виду обтяження, то заявник стверджує, що державним виконавцем допущену протиправну бездіяльність, внаслідок чого він звернувся до суду з даною скаргою.

Надаючи оцінку обґрунтованості заявлених вимог суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 50 Закону України №606-XIV від 21.04.1999 «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла до 05.10.2016 (далі - Закон №606), визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» (далі Закон №1404) у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частиною другою статті 40 Закону №1404 передбачено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню, а відтак після фактичного повного виконання судового рішення підстави для збереження арешту майна припиняє своє існування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Застосування арешту майна боржника як обмежувального заходу не повинно призводити до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених Законом.

Згідно з вимогами ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Верховний Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном (постанови Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 2-356/12, від 03.11.2021 у справі № 161/14034/20, від 22.12.2021 у справі № 645/6694/15).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

За обставинами справи судом встановлено, що підставою звернення заявника до суду з даною скаргою є наявність зареєстрованого обтяження щодо заборони відчуження будь-якого майна ОСОБА_1 з реєстраційним номером 10484844 від 21.07.2015. Предметом оскарження є бездіяльність органу державної виконавчої служби, яка полягає у невчиненні будь-яких дій, направлених на вжиття заходів для скасування обтяжень майна боржника. При цьому орган державної виконавчої служби в обґрунтування правомірності своїх дій посилається на наявність у боржника інших зобов`язань, задля забезпечення яких зберігається відповідне обтяження.

В цьому контексті суд звертає увагу, що за змістом положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

За обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що підставою реєстрації обтяження №10484844 є забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приват Банк» на виконання рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.12.2014 у справі №711/9657/14-ц, а відтак безпосередньо стосується виконавчого провадження №47338859. Натомість відповідне виконавче провадження завершене у зв`язку з його повним фактичним виконанням, як в частині вимог стягувачів так і в частині відшкодування витрат виконавчого провадження.

До того ж згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 відсутні актуальні виконавчі провадження, оскільки всі вони завершені.

Отже всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України органом державної виконавчої служби не надано суду будь-яких доказів на підтвердження необхідності збереження обтяження майна ОСОБА_1 , накладеного в рамках виконавчого провадження №47338859, а відтак збереження такого обтяження вочевидь є неправомірним.

За таких обставин, враховуючи відсутність грошових зобов`язань ОСОБА_1 перед стягувачем за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 23.12.2014 №711/9657/14-ц, що обумовлено фактичним повним виконанням відповідного судового рішення та відшкодуванням боржником витрат виконавчого провадження, відсутність будь-яких відомостей стосовно наявності будь-яких грошових зобов`язань ОСОБА_1 перед органом державної виконавчої служби, наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

З огляду на зазначене орган державної виконавчої служби зобов`язаний був вжити належних заходів та зняти обтяження з майна заявника на підставі його заяви від 24.04.2024, проте цього не зробив, внаслідок чого допустив порушення прав заявника.

Враховуючи зміст порушеного права заявника, то обраний заявником спосіб захисту його прав шляхом ухвалення судом рішення про скасування відповідного обтяження відповідає критеріям ефективності і передбачений ч. 5 ст. 59 Закону №1404. Таким чином, заявлені ОСОБА_1 у скарзі вимоги є обґрунтованими та правомірними і підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.11, 18, 77, 80, 141, 259, 447, 450-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність органу примусового виконання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на все нерухоме майно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), реєстраційний номер обтяження №10484844, дата, час державної реєстрації: 21.07.2015 року, 11:07:28, підстава обтяження рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23012270 від 21.07.2015, 11:08:25, ОСОБА_2 , Черкаське міське управління юстиції, Черкаська обл.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складений 03 червня 2024 року.

Головуючий В.М. Скляренко