Справа № 361/1544/22
Провадження № 2-о/361/3/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Київська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2022 року позивач звернулась до суду із вказаною заявою, в якій просила суд встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю понад п`ять років на час відкриття спадщини.

Свою заяву обґрунтовувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок його смерті відкрилась спадщина на належне йому нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 . Спадкодавець не мав спадкоємців першої-третьої черги і в силу своєї недієздатності не залишив заповіту.

Заявник зазначає, що вона проживала зі спадкодавцем однією сім`єю більше п`яти років до дня його смерті та, будучи опікуном недієздатного ОСОБА_2 , прийняла спадщину як спадкоємець четвертої черги.

За її заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за місцем відкриття спадщини, приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Лисогором О.А. заведено спадкову справу № 68872525 у Спадковому реєстрі № 56/2021 у нотаріуса та надано їй лист від 15.02.2022 № 33/02- 14, згідно якого для отримання свідоцтва про право на спадщину, факт її спільного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини необхідно підтвердити рішенням суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_2 .

Заявник зазначила, що вона з 2014 року, на прохання сусідки з кв. АДРЕСА_2 стала допомагати їй по господарству (сходити в магазин, оплатити квитанції, купити ліки), оскільки через свій похилий вік та незадовільний стан здоров`я сусідка не могла сама цього робити, а її син ОСОБА_2 , що проживав з нею у квартирі, через психічне захворювання не міг допомагати матері і взагалі майже не виходив з квартири. ОСОБА_2 вже давно не працював і жив з матір`ю на її пенсію при цьому потребував прийому лікарських препаратів. З часом, крім вказаного вище, заявник стала готувати їм їжу, прибирати у квартирі, прати їх речі, тому з кінця 2015 року, коли ОСОБА_3 взагалі перестала вставати з ліжка, візити заявника до них стали щоденними. Окрім догляду за ОСОБА_4 та її сином ОСОБА_2 вона також переймалась і станом здоров`я останнього (возила його до лікарів, контролювала прийом ліків, слідкувала за його гігієною). Зазначене вимагало певних матеріальних затрат в тому числі й з її особистих коштів. З цього часу заявник фактично стала вести спільне господарство з ОСОБА_3 та її сином ОСОБА_2 , а з квітня 2016 року взагалі стала постійно проживати з ними у вказаній квартирі.

Оскільки, заявник фактично за свій рахунок (окрім пенсії ОСОБА_3 ) доглядала за нею та її сином, у листопаді 2016 року вони з ОСОБА_3 домовилися укласти договір довічного утримання. Збір необхідних документів зайняв певний час, тому лише 26.01.2017 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Лисогором О.А. посвідчено Договір довічного утримання, укладений між ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , який зареєстровано у реєстрі за №161.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла. Перед своєю смертю вона попросила заявника не залишати без нагляду її сина ОСОБА_2 . Заявник пообіцяла їй продовжити доглядати сина і виконувала свою обіцянку до його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім іншого вона допомогла йому оформити пенсію, турбувалась про стан його здоров`я.

Під час чергового візиту до лікарів, з`ясувалось, що ОСОБА_2 через психічне захворювання є недієздатним та потребує опіки. Під час оформлення опікунства над недієздатним ОСОБА_2 з`ясувалось, що він має у приватній власності квартиру АДРЕСА_1 . З метою отримання додаткових коштів на утримання ОСОБА_2 заявник вирішила здавати його квартиру в оренду, але це виявилось не можливим через її технічний стан, який не дозволяв її експлуатацію.

За Висновком судового експерта ОСОБА_6 від 28.05.2020 року № 28/05-2020 за результатами будівельно-технічного дослідження, технічний стан квартири АДРЕСА_1 не придатний для експлуатації квартири без проведення ремонтно-будівельних робіт по заміні сантехнічних приладів, трубопроводів, електричних проводів, приладів освітлення, оздоблювальних покрить стін, стелі та підлоги. Опис технічного стану конструктивних елементів та опоряджувальних покрить стель, стін, підлоги приміщень квартири АДРЕСА_1 , наведений у дослідницькій частині висновку, свідчить про те, що у вказаній квартирі тривалий час ніхто не проживав і приміщення квартири до стану неможливості проживання в ній, власником доводилось не один рік.

Цей висновок експерта доводить, що ОСОБА_2 значний час не проживав у вказаній квартирі, а доводить той факт, що він в цей період мешкав у квартирі своєї матері АДРЕСА_3 , яка згідно Договору про довічне утримання 26.01.2017 року перейшла у власність заявника.

Згідно Акту перевірки матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2 , складеного 14.11.2018 комісією з числа працівників ВСД № 4 Територіального центру соціального обслуговування Оболонського району м. Києва ОСОБА_2 зареєстрований у кв. АДРЕСА_1 , але тривалий час проживає у кандидата в опікуни ОСОБА_1 в м. Бровари Київської області.

Відповідно до Акту перевірки матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2 , складеного 10.07.2019 комісією з числа працівників ВСД № 4 Територіального центру соціального обслуговування Оболонського району м. Києва квартира ОСОБА_2 кв. АДРЕСА_1 знаходилась в антисанітарному стані, сантехнічне обладнання від`єднано від загальних мереж будинку, відключено газопостачання та електропостачання, сам ОСОБА_2 проживає у кв. АДРЕСА_3 у кандидата в опікуни ОСОБА_1 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08.10.2019 року у справі окремого провадження № 756/15622/18 задоволено заяву Органу опіки і піклування Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації: ОСОБА_2 визнано недієздатним, а ОСОБА_1 призначено опікуном над ним.

Заявник посилається на те, що у судовому рішенні встановлено, що ОСОБА_1 дружила з ОСОБА_3 , матір`ю ОСОБА_2 , а коли ОСОБА_3 тяжко захворіла. ОСОБА_1 доглядала та опікувалась нею та її сином ОСОБА_2 , у зв`язку з чим між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір довічного утримання. ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 продовжила опікуватись хворим ОСОБА_2 , який проживає у її родині та утримується за її кошти. Інших рідних або близьких, які б мали бажання турбуватись про ОСОБА_2 , немає.

Рішенням Опікунської ради Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації від 11.12.2019 року надано дозвіл на реєстрацію недієздатного ОСОБА_2 за місцем його фізичного проживання у квартирі АДРЕСА_3 в опікуна ОСОБА_1 .

Незважаючи на те, що в період з 08.08.2013 року по 25.07.2018 рік місцем реєстрації заявника значився буд. АДРЕСА_4 , яке в процесі децентралізації увійшло до складу Козелецької ОТГ Чернігівського району, заявник за вказаною адресою постійно не проживала, а постійно проживала у квартирі своїх батьків АДРЕСА_5 , а з квітня 2016 року у квартирі ОСОБА_3 № 66 цього ж будинку.

Ці факти підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов від 23.02.2022 року, складеного депутатом Броварської міської ради ОСОБА_7 та підписаного сусідами ОСОБА_8 з кв. АДРЕСА_6 і ОСОБА_9 з кв. АДРЕСА_7 , згідно якого заявник з квітня 2016 року постійно проживала у кв. АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_2 .

В Акті про проживання однією сім`єю від 27.04.2022, складеного депутатом Броварської міської ради ОСОБА_10 підписаного сусідами ОСОБА_11 з кв. АДРЕСА_8 , ОСОБА_12 з кв. АДРЕСА_9 і ОСОБА_13 з кв. АДРЕСА_10 , зазначено, що з квітня 2016 року по 28 листопада 2021 року ОСОБА_1 постійно та безперервно проживала з ОСОБА_2 однією сім`єю у квартирі АДРЕСА_3 , а саме:

- у квартирі АДРЕСА_3 проживала ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- з 2014 року за вказаною адресою проживав її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- з квітня 2016 року у цій квартирі постійно та безперервно проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки, для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю законом не визначено іншого, окрім судового порядку, а встановлення вказаного факту необхідно для прийняття спадщини, враховуючи викладене, заявник має всі моральні та правові підстави для звернення до суду з цією заявою та її задоволення судом.

02 травня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку окремого провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити, суду надала пояснення аналогічні змісту поданої заяви.

Представники заінтересованих осіб, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явились, подала заяву про розгляд справу у її відсутність.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що ОСОБА_1 допомагала сусідці ОСОБА_3 , яка проживала зі своїм сином ОСОБА_15 , вона ходила до магазину, прибирала та готувала їжу. ОСОБА_15 за адресою АДРЕСА_11 , почав проживати зі своєю матір`ю з 2014 року, а Людмила почала проживати разом із ними у вказаній квартирі з 2016 року. ОСОБА_3 зі своїм сином проживала у більшій кімнаті, а Людмила в спальні.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона знає ОСОБА_3 , яка проживала за адресою АДРЕСА_11 , з якою з 2014 року проживав її син ОСОБА_15 . ОСОБА_3 зверталась за допомогою до сусідів для того щоб сходити до магазину чи оплатити комунальні послуги. У ОСОБА_3 був складний характер, з нею складно було знайти порозуміння, але ОСОБА_1 знайшла із нею спільну мову, допомагала їй, прибирала у неї в квартирі, а із 2016 року Людмила почала проживати разом із ОСОБА_3 та її сином у вказаній квартирі. Приблизно у 2018 році померла ОСОБА_3 , а у листопаді 2021 року помер ОСОБА_15 .

Суд, вислухавши заявника, свідків, вивчивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, встановив обставини у справі та виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 2, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Правовідносини, що виникли між сторонами спору, в основному регулюються главою 86 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) про спадщину.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Зокрема, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (частини перша та друга статті 1220 ЦК України).

Відповідно до глави 86 ЦК України за загальним правилом спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово та на підставі споріднення. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Однак, положення зазначеної глави ЦК України передбачають також спадкування не тільки на підставі споріднення, а й за фактом спільного проживання (статті 12581265).

Зокрема, за положеннями статті 1264 і 1265 ЦК України передбачається, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно (п`ята черга спадкування), причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: проживання однією сім`єю із спадкодавцем; на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 754/6012/21.

Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року в справі № 686/15993/21 зазначено, що згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Таким чином, обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

За правилами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що 26 січня 2017 року між ОСОБА_3 від імені якої діяла ОСОБА_5 та ОСОБА_1 укладено договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогором О.А, зареєстровано в реєстрі № 162, а також Витягом з Державного реєстру речових пав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.01.2017 року. (а.с.9)

11 липня 2018 року ОСОБА_2 , отримав пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане Пенсійним фондом України. (а.с.11)

В листі Територіального медичного об`єднання ?Психіатрія? Департаменту охорони здоров`я Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська адміністрація) №061/203/1-01/1814 від 20.07.2018 року, який адресований Голові Оболонської районної в місті Києві державній адміністрації, зазначено, що пацієнт ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_12 знаходиться на стаціонарному лікуванні у відділенні № 22 з 18.07.2018 року по теперішній час.

Внаслідок своєї хвороби потребує нагляду та догляду, не здатен самостійно захищати свої права, виконувати свої обов`язки, зокрема володіти та розпоряджатися майном, житлом, соціальними виплатами, які йому належать.

Просять закріпити за ОСОБА_2 соціального робітника та сприяти у вирішенні його соціальних питань.

Таким чином із наведеного вбачається, що ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні у медзакладі з 18.07.2018 року.

Згідно акту від 14.11.2018 року, складеного фахівцями соціальної роботи Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Оболонського району м. Києва, які здійснили вихід на квартиру за адресою: АДРЕСА_12 , ОСОБА_2 , 1956 р.н., проживає тривалий час у кандидата в опікуни ОСОБА_1 в Київській обл., м. Бровари, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_12 . (а.с.28)

Суд звертає увагу на те, що у вказаному акті не зазначено, саме із якого часу ОСОБА_2 проживає у кандидата в опікуни ОСОБА_1 , та не зазначена адреса місця проживання, а тому вказаний акт не може бути належним доказом.

Витягом з протоколу №10/18 засідання опікунської ради від 15.11.2018 року Опікунської ради Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, ухвалено з метою захисту інтересів психічно хворого інваліда ІІ групи ОСОБА_2 вважати за доцільне порушити питання про визнання його недієздатним з подальшим забезпеченням його відповідною опікою. (а.с.30)

У вказаному витязі із протоколу №10/18 засідання опікунської ради від 15.11.2018 року зазначені пояснення ОСОБА_1 про те, що вона була сусідкою та дружила з матір`ю хворого, ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла, після чого ОСОБА_1 взяла на себе обов`язки по догляду за хворим ОСОБА_2 . На даний час останній проживає в родині заявниці.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що на час оформлення опіки над ОСОБА_2 сама ОСОБА_1 зазначила про те, що після смерті матері ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) почала опікуватись її сином ОСОБА_2 .

Відповідно акту від 10.07.2019 року, складеного фахівцями соціальної роботи Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Оболонського району м. Києва, які здійснили вихід на квартиру, щодо акта обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_2 , 1956 р.н. за адресою: АДРЕСА_12 , ОСОБА_2 , 1956 р.н., проживає в АДРЕСА_13 у кандидата в опікуни ОСОБА_1 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08.10.2019 року у справі окремого провадження № 756/15622/18 задоволено заяву Органу опіки і піклування Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 визнано недієздатним, а ОСОБА_1 призначено опікуном над ним.

Витягом з протоколу №12/19 засідання опікунської ради від 11.12.2019 року Опікунської ради Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, ухвалено, враховуючи те, що недієздатний ОСОБА_2 постійно проживає разом з опікуном у м.Бровари, де перебуває на обліку у лікаря-психіатра, отримує відповідне медичне обслуговування, надати дозвіл на реєстрацію недієздатного ОСОБА_2 за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_11 . Майнові та житлові інтереси при цьому недієздатного не порушуються.

Згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №061/203/03-209 від 03.02.2020 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством Броварської міської ради Київської області ?Броварська багатопрофільна клінічна лікарня?, місцем проживання ОСОБА_2 зазначено АДРЕСА_12 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 26 червня 2006 року видане на підставі розпорядження № 3033 від 26 червня 2006 року. (а.с. 15)

ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть видане Броварським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 30 листопада 2021 року. У свідоцтві про смерть місцем смерті зазначено місто Носівка, Ніжинський район, Чернігівська область, (а.с. 67)

Згідно листа за № 1.12.3-11/7771 від 18.12.2021 року Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_11 по день смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із ОСОБА_1 . (а.с.76)

15 лютого 2022 року заявник ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Лисогора О.А. із заявою у якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла особа із якою вона поживала однією сім`єю- ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки № 56 від 23 грудня 2021 року, виданим Козелецькою селищною радою Чернігівської області, ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_14 , але постійно не проживала за даною адресою. Підстава по господарська книга №8 за 2011-2015 роки, по господарська книга № 4 за 2016-2020 роки.

Відповідно ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 1, 7 постанови від 31 березня 1995 р. № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Звертаючись із даною заявою, заявник зазначає, що встановлення даного факту їй необхідне для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . За змістом ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Як передбачено ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи пояснення свідків та безпосередньо пояснення заявника, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки під час розгляду даної справи заявник не довела належними, достатніми та допустими доказами тих обставин, що вона у період часу з листопада 2016 року до дня смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини проживала однією сім`єю щонайменше п`ять років, вела спільне господарство, не надала доказів наявності спільних витрат, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Крім того, у свідоцтві про смерть місцем смерті ОСОБА_2 зазначено місто Носівка, Ніжинський район, Чернігівська область, а заявник не долучила до матеріалів справи докази, які б підтвердили, що вона проживала разом із ОСОБА_2 в м. Носівка, Ніжинського району, Чернігівської області однією сім`єю.

Факт укладення договору довічного утримання (догляду) між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 26 січня 2017 року не може бути безперечним доказом того, що ОСОБА_2 проживав разом зі своєю матір`ю за адресою АДРЕСА_11 та ОСОБА_1 за однією адресою однією сім`єю в розумінні положень вказаних вище норм.

Суд також звертає увагу на те, що до ухвалення 08 жовтня 2019 року рішення Оболонським районним судом м.Києва про визнання ОСОБА_2 недієздатним та встановлення над ним опіки, не доведено письмовими доказами (довідками, медичною документацією, т.щ.), що до цього часу ОСОБА_2 внаслідок своєї хвороби був змушений проживати разом із своєю матір`ю, потребував стороннього догляду. Так, у направленні на ЛКК в КЗ КОР ОПНМО від 12.03.2020 року Броварської багатопрофільної лікарні зазначено, що ОСОБА_2 раніше проживав в м.Києві, а з 21.12.2019 року проживає не зареєстрованим в м.Бровари. Вказане направлення видано для узгодження діагнозу та вирішення питання направлення на МСЕК. (а.с.12)

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 76-83, 4, 10, 12, 13, 259, 236-265, 293, 315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви про встановлення факту проживання ОСОБА_1 , разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю понад п`ять років на час відкриття спадщини, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Радзівіл А.Г.