УХВАЛА

23.05.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючої судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Опанасюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву ОСОБА_1 ,

від імені якої діє адвокат Хоменко Сергій Олександрович,

про перегляд заочного рішення по справі

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Хоменко С.О., звернулась до суду із заявою, в якій просить скасувати заочне рішення Богунського районного суду м.Житомира від 19.07.2023.

Заяву мотивовано тим, що відповідач належним чином не була повідомлена про розгляд справи, за адресою, вказаною у позові, вона не проживає, та ще у 2021 році виїхала до Республіки Польща. Позивач не зазначав про те, що у відповідача наявний зареєстрований електронний кабінет, та відповідач не висловлювала свою згоду на отримання процесуальних документів у електронній формі у свій електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд», однак судом такі документи направлялися до електронного кабінету відповідача, без зазначення відомостей, на який саме засіб зв`язку та на якій підставі такі дії були вчинені. Відповідачу не було відомо про перебування на розгляді у суді такої справи, чим порушено її права на справедливий суд та змагальний судовий процес. Оскільки відповідачу не було відомо про розгляд справи, вона не змогла висловити свою позицію, не надала доказів, які б обґрунтували визначеність своєї точки зору та не змогла спростувати факти і обставини, на які посилався позивач. З метою відновлення права на справедливий суд, заявник просить скасувати заочне рішення.

До заяви про перегляд заочного рішення представник відповідача долучив заяву про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, яка обґрунтована тим, що копію заочного рішення протягом тридцяти дів з дня його проголошення відповідач не отримувала, представник відповідача отримав копію рішення 05.03.2024, та має право на поновлення пропущеного процесуального строку.

16.04.2024 від представника позивача ОСОБА_3 до суду надійшло заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, яке мотивоване тим, що сторона відповідача обмежилась твердженням про те, що вважає заочне рішення про поділ майна подружжя необґрунтованим і незаконним, та таким, що підлягає скасуванню. Жодних заперечень проти вимог позивача відповідач не наводить, не зазначає, у чому полягає необґрунтованість та незаконність заочного рішення суду та не здійснює посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення щодо вимог позивача. Аргумент щодо неправильно зазначеної адреси відповідача не відповідає дійсності. Зверненню ОСОБА_2 17.11.2022 з позовом про поділ майна подружжя передували два судових провадження між тими ж сторонами справи, розглянуті Житомирським районним судом Житомирської області №279/1465/22 про розірвання шлюбу, та №278/2021/22 про стягнення аліментів. Рішення у вказаних справах ухвалено 30.08.2022 та 29.09.2022. У всіх документах в межах вищевказаних справ ОСОБА_1 зазначала свою адресу - АДРЕСА_1 . Подання ОСОБА_1 вказаних документів до Житомирського районного Житомирської області мало місце у період часу з червня 2022 року по листопад 2022 року, що спростовує твердження представника відповідача про те, що за вказаною адресою ОСОБА_1 не проживає з 2021 року. Окрім цього, вказана адреса відповідає відмітці про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 з 20.06.2008, яка вказана у паспорті відповідача. Свого обов`язку, передбаченого ст. 131 ЦПК України, в справах №278/2021/22 та №279/1465/22 щодо надання інформації про зміну місця проживання (перебування, знаходження), в т.ч. адреси у Республіці Польща, не виконала, а тому позивач не знав і не міг знати про іншу адресу місця реєстрації (проживання, перебування) ОСОБА_1 . Тому адреса: АДРЕСА_1 , є єдиною відомою адресою місця проживання ОСОБА_1 , заявленою та документально підтвердженою нею особисто. Відповідач та її представник не подали жодного доказу, який має істотне значення для правильного вирішення справи, не обґрунтовували неправильне вирішення спору по суті, не спростовували визнаний судом правовий режим спільності майна та обраний порядок поділу тощо, тобто не заперечували правильне по суті вирішення справи. Наведене, на переконання представника позивача, свідчить про відсутність підстав, передбачених ст. 288 ЦПК України, для скасування заочного рішення.

У судове засідання представник заявника не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про відкладення судового засідання, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах, встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

За приписами частини 3 цієї ж статті вбачається, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Дослідивши клопотання представника заявника про відкладення розгляду справи, суд вбачає його необґрунтованим, оскільки до клопотання не долучено доказів наявності поважних причин, які перешкоджають явці до суду, тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника заявника про відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій вказала, що позицію, викладену у запереченні, підтримує.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Встановлено, що заочним рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 19.07.2023 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, задоволено, визнано квартиру АДРЕСА_2 , та автомобіль «Kia Rio», реєстраційний номер НОМЕР_1 , легковий седан - В, колір - білий, рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 , спільною сумісною власністю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину на квартири АДРЕСА_2 ; визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину автомобіля «Kia Rio», реєстраційний номер НОМЕР_1 , легковий седан - В, колір - білий, рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 ; визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/2 частину на квартири АДРЕСА_2 ; визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/2 частину автомобіля «Kia Rio», реєстраційний номер НОМЕР_1 , легковий седан - В, колір - білий, рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 ; вирішено питання розподілу судових витрат.

Статтею 285 ЦПК України передбачено, що у заяві про перегляд заочного рішення, зокрема, повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінивши наведені в заяві про перегляд заочного рішення доводи, суд приходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

У заяві про перегляд заочного рішення заявник посилається на те, що за адресою, зазначеною у позові, вона не проживала, поштову кореспонденцію, надіслану судом, не отримувала, та їй не було відомо про розгляд справи.

Суд зазначає, що копія ухвали про відкриття провадження у справі з копіями матеріалів позовної заяви, копії ухвал та судові повістки направлялися відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 , однак повернулися на адресу суду не врученими з відмітками пошти у довідках про причини невручення «за закінченням терміну зберігання».

Суд не мав підстав вважати, що зазначена адреса є неналежною, оскільки у матеріалах справи наявна копія паспорта відповідача серії НОМЕР_3 , у якому міститься відмітка про реєстрацію ОСОБА_1 за вказаною адресою.

Про розгляд справи відповідач додатково повідомлялась шляхом публікації оголошень на веб-порталі судової влади України.

При цьому, суд забезпечив дотримання процесуальних прав відповідача шляхом ухвалення заочного рішення та надання відповідачу можливості звернутися до суду із заявою про його перегляд.

Згідно з приписами ч. 2, 3 ст. 284 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Копія заочного рішення суду від 19.07.2023 не була вручена відповідачу. Копія рішення суду, яка направлялася на адресу відповідача, повернулася на адресу суду не врученою з відміткою пошти у довідках про причини невручення «за закінченням терміну зберігання». Представник відповідача 06.03.2024 ознайомився за матеріалами справи та 07.03.2024 отримав копію заочного рішення. Заява про перегляд заочного рішення подана до суду 22.03.2024, отже відповідно до приписів ч. 3 ст. 284 ЦПК України, заявник має право на поновлення пропущеного строку, у зв`язку з чим заява представника заявника ОСОБА_4 про поновлення пропущеного процесуального строку підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що:

- відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин,

- докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, заочне рішення підлягає скасування за сукупністю двох умов: наявність поважних причин неявки у судове засідання та неподання відзиву та істотність доказів, на які посилається відповідач, для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тлумачення норм статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу. Водночас, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку.

Тягар доказування обставин, необхідних для спростування цієї презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Подібний висновок про застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі №6-843цс17, постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №235/9895/15-ц, від 05.04.2018 у справі №404/1515/16-ц, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №372/504/17.

Заява відповідача про скасування заочного рішення не містить посилання на жодні докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, та які спростовують презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу, та до заяви такі докази не долучені.

Стосовно ж посилань відповідача з приводу того, що остання рішення суду вважає незаконним та необґрунтованим, то відповідачем по справі не наведено в її заяві будь-яких посилань на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. По суті заявником не представлено відповідні твердження, які можуть бути підставою для перегляду оскаржуваного заочного рішення суду та можуть мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що до заяви про перегляд заочного рішення суду взагалі не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, відтак, підстав для скасування заочного рішення, передбачених ч.1 ст.288 ЦПК України, немає, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 287, 288 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Хоменко Сергій Олександрович, строк для подання заяви про перегляд заочного рішення.

Заяву ОСОБА_1 , від іменіякої діє адвокат Хоменко Сергій Олександрович, про перегляд заочного рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - залишити без задоволення.

Одночасно суд роз`яснює, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.А. Воробйова