Справа №461/3040/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Радченка В.Є.

з участю:

секретаря судового засідання Штогрина В.-Н.Л.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

третьої особи без самостійних вимог

щодо предмета спору ОСОБА_4

прокурора Хижої К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 5619 від 26.11.2021 року), в інтересах якої діє ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий 4652 від 15.04.2021 року), ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 , виданий 4652 від 21.01.2020 року) до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (адреса: м. Львів, вул. Ф. Ліста, 1, ЄДРПОУ: 04055896), треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки і піклування (адреса місцезнаходження: 79005, м. Львів, вул. Ф. Ліста, 1), Галицька окружна прокуратура м. Львова (адреса: м. Львів, вул. Ак. Богомольця, 9), неповнолітній ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 )про скасування арешту з нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про скасування арешту з нерухомого майна. Відповідно до матеріалів позовної заяви просять суд зняти заборону на відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_3 , накладеної рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02.07.2014 р. у справі № 461/5977/14-ц.

Свої вимоги мотивують наступним. Позивачі зазначають, що квартира АДРЕСА_5 належить їм на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 22.12.2003р. № Г-26057. Прокурор Галицької районної прокуратури звернувся із позовом в інтересах малолітнього ОСОБА_6 про накладення заборони на відчуження квартири. 02.07.2014 р. рішенням Галицького районного суду м.Львова накладено заборону на відчуження квартири. Вказують, що на даний час накладена заборона на відчуження квартири порушує їхні законні права та інтереси, оскільки позивачі мають намір продати квартиру і купити дві квартири з можливістю окремого проживання. Вважають, що права ОСОБА_7 не будуть порушені, оскільки він знятий із реєстрації і має у власності житло. Тому просять позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15.04.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та залучено відділ «Служба у справах дітей» Галицького району м. Львовауправління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (адреса: м. Львів, вул. Ф. Ліста, 5), Галицьку окружну прокуратуру м. Львова (адреса: м. Львів, вул. Ак. Богомольця, 9), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_7 )до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Протокольною ухвалою суду від 14.05.2024 року залучено ОСОБА_8 до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Представник позивача ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з мотивів, наведених у ньому.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог що предмета спору, Галицької районної адміністрації Львівської міської ради як орган опіки і піклування позовні вимоги не заперечила. Зазначила, що неповнолітній ОСОБА_4 знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 та йому належить на праві власності інша квартира.

ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позовних вимог. Зазначив, що має власне житло.

Прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова у судовому засіданні позовні вимоги заперечила. Вказала, що ОСОБА_4 є неповнолітньою особою. Зняття арешту з нерухомого майна порушить права та законні інтереси ОСОБА_4 , оскільки такий є неповнолітньою особою.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду шляхом скерування судової повістки. Згідно з інформацією поштового відстеження лист вручено особисто.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що не заперечує щодо зняття арешту з квартири.

Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин , суд розглядає справу за відсутності такого учасника.

Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності представника відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_8 , оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , що стверджується копією свідоцтва про право власності № НОМЕР_8 від 22.12.2003 року.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_9 від 30.10.2021 року вбачається, що між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 було зареєстровано шлюб Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 2114 від 30.10.2021 року. ОСОБА_9 змінила прізвище на « ОСОБА_11 ».

Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_10 від 20.12.2003 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_1 . відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 324 від 20.12.2003 року. Прізвище ОСОБА_1 після одруження « ОСОБА_13 ».

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 01.11.2005 року шлюб між ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , зареєстрований відділом РАЦС Львівського МУЮ, 20.12.2003 року, № 324 розірвати.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 16.05.2014 року позов задоволено. Позбавлено батьківських прав громадянку ОСОБА_15 , 1973 року народження, стосовно дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_8 , аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.03.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням суду від 02 липня 2014 року задоволено позов прокурора Галицького району м.Львова в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6 до ОСОБА_15 треті особи: Відділ у справах дітей Галицького районної адміністрації Львівської міської ради та ОСОБА_8 про накладення заборони на відчуження майна, а саме: накладено заборону на відчуження квартири належну на праві спільної сумісної власності ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , в якій зареєстрований малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Накладаючи заборону на відчуження майна, суд виходив з того, що відповідно до розпорядження голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №115 від 04.02.2008 року опікуном ОСОБА_6 призначено його бабу ОСОБА_8 1954 року народження, проживаючу за адресою АДРЕСА_6 . Зазначеним розпорядженням за малолітнім ОСОБА_6 збережено житлову площу за місцем його реєстрації в АДРЕСА_3 .

Згідно з копією розпорядження Галицької районної адміністрації від 21.07.2014 року № 291 про зміну прізвища малолітньому ОСОБА_6 на ОСОБА_16 дозволено гр. ОСОБА_8 , яка розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 04.07.2008р № 115 «Про встановлення опіки та призначення опікуна над малолітнім ОСОБА_6 » призначена опікуном малолітнього онука ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити прізвище її підопічному з ОСОБА_6 на ОСОБА_4 ; зобов`язано ОСОБА_8 звернутись до Міського відділу реєстрації актів цивільного стану для внесення змін до свідоцтва про народження дитини, та подати у відділ у справах дітей Галицької районної адміністрації Львівської міської ради копію свідоцтва про народження малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із внесеними до нього змінами.

З витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини при Галицькій районній адміністрації Львівської міської ради від 21.07.2022 року № 11 вбачається, що відповідно до розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 04.02.2008 № 115 «Про встановлення опіки та призначення опікуна над малолітнім ОСОБА_6 », над малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено опіку, призначено ОСОБА_8 опікуном. Згідно з розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 21.07.2014 № 291 «Про зміну прізвища ОСОБА_6 на ОСОБА_16 », малолітньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було змінено прізвище на ОСОБА_4 .

Відповідно до розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 08.11.2016 № 465 «Про надання малолітньому ОСОБА_4 статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . Квартира двокімнатна, загальною площею 39,60 кв.м., житловою площею 27,10 кв.м. Окрім неповнолітнього ОСОБА_4 в квартирі зареєстровано ще 2 осіб ( ОСОБА_17 - мати, позбавлена батьківських прав, ОСОБА_5 - сестра).

Квартира АДРЕСА_7 , загальною площею 44,4 кв.м., житловою площею 19,9 кв.м. Власником в цілому квартири є неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.02.2017.

Відповідно до п. 54 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 № 265, зняття з реєстрації місця проживання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких встановлено опіку та піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки та піклування.

Тому вирішено рекомендувати Галицькій районній адміністрації як органу опіки та піклування, надати гр. ОСОБА_8 дозвіл на перереєстрацію неповнолітнього підопічного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з адреси: АДРЕСА_3 на адресу: АДРЕСА_4 .

Відповідно до копії листа Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 22.07.2022 № 260001-вих-51094 ОСОБА_8 повідомлено, що Галицька районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки та піклування дозволяє змінити місце реєстрації неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з адреси: АДРЕСА_3 на адресу: АДРЕСА_4 .

Згідно з письмовими поясненнями представника Галицької районної адміністрації Львівської міської ради як орган опіки та піклування Андріїв Г.М. від 27.03.2024 року Малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з реєстрації з кв. АДРЕСА_5 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , з 29.07.2022. ОСОБА_18 є одноосібним власником квартири АДРЕСА_7 .

Враховуючи наведене, оскільки дитина забезпечена правом власності на житло та не зареєстрована у кв. АДРЕСА_5 , Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, не заперечує щодо зняття заборони на відчуження цієї квартири, оскільки майнові права малолітнього ОСОБА_4 не порушуються.

Встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартира за адресою: АДРЕСА_4 на праві власності належить ОСОБА_4 .

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як випливає зі змісту статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Вимога позивача, що ґрунтується на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

Судом встановлено, що арешт на нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_3 накладався судом з метою захисту житлових прав неповнолітнього ОСОБА_4 . На цей час житлові права неповнолітнього ОСОБА_4 забезпечені та захищені наявістю в його власності іншої квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , та реєстрацією його місця проживання за вказаною адресою. Право власності неповнолітнього ОСОБА_4 на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Враховуючи те, що неповнолітній ОСОБА_4 вже не зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 та не проживає в ній, останній позбавлений права користуватися цим житловим приміщенням.

Тому збереження арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , жодним чином не впливає на права та законні інтереси неповнолітнього ОСОБА_4 , але при цьому порушує право власності позивачів.

Таким чином, накладена заборона на відчуження житла квартири, належну на праві спільної сумісної власності ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_3 , в якій неповнолітній ОСОБА_4 не зареєстрований та не проживає та якому на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_4 , порушує право позивачів на вільне користування майном. Існування на даний час підстав для такого обтяження судом не встановлено. Позивачі позбавлені можливості захистити свої права в інший спосіб.

З огляду на те, що обставини, на які посилаються позивачі, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані належними та допустимими доказами, виходячи з встановлених судом обставин справи та вимог чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що на даний момент перестали існувати обставини, які стали підставою для накладення арешту на майно, в подальшому застосуванні арешту на нерухоме майно, відпала потреба, тому суд вбачає наявність правових підстав для зняття арешту з нерухомого майна, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_3 , так як накладення такого арешту є недоцільним та порушує права позивачів.

Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про задоволення позовних вимог та необхідності зняття арешту з нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 1211,20грн.

Керуючись ст.ст. 259, 351 - 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_5 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 5619 від 26.11.2021 року), в інтересах якої діє ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий 4652 від 15.04.2021 року), ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт № НОМЕР_5 , виданий 4652 від 21.01.2020 року) до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (адреса: м. Львів, вул. Ф. Ліста, 1, ЄДРПОУ: 04055896), треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: Галицька районна адміністрація Львівської міської ради як орган опіки і піклування (адреса місцезнаходження: 79005, м. Львів, вул. Ф. Ліста, 1), Галицька окружна прокуратура м. Львова (адреса: м. Львів, вул. Ак. Богомольця, 9), неповнолітній ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 )про скасування арешту з нерухомого майна.

Зняти заборону на відчуження житла квартири за адресою: АДРЕСА_3 , накладеної рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02.07.2014 р. у справі № 461/5977/14-ц.

Стягнути з Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (адреса: м. Львів, вул. Ф. Ліста, 1, ) на користь ОСОБА_5 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 5619 від 26.11.2021 року) витрати на оплату судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського Апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 30.05.2024 р.

Суддя В.Є. Радченко