Провадження № 2/161/125/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі - Новак Л.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом адвоката Вінцюк Юлії Борисівни поданим в інтересах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов обґрунтовано тим, що 21.07.2023 в м. Луцьк на перехресті вулиць Ковельська-Чернишевського-Поштова, відбулося зіткнення автомобілів (ДТП) за участю автомобіля марки «PEUGEOT 308», д.н.3. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки «AUDI А4», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 .

Вартість матеріального збитку, яка дорівнює вартості відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власнику автомобіля марки «PEUGEOT 308», д.н.з. НОМЕР_3 становить 85 409,52 грн., що підтверджується висновком про вартість матеріального збитку до звіту про оцінку транспортного засобу №23/4551 від 18.10.2023.

Оскільки, на момент вчинення ДТП відповідальність ОСОБА_4 як власника транспортного засобу марки «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_2 забезпечена Полісом страхування №3089687 ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», позивач звернулася до відповідача з метою отримання страхового відшкодування, оскільки вчасно повідомила про настання страхового випадку.

На запит № 30 від 13.09.2023 щодо надання ПрАТ «СК «Євроінс Україна» калькуляцію завданого ДТП матеріального збитку не надало.

ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс" Україна» 11.10.2023 прийнято рішення про страхове відшкодування в сумі 74 717,94 грн.

У зв`язку з тим, що визначений страховою матеріальний збиток є заниженим -

ОСОБА_1 ініціювала визначення матеріального збитку страховим комісаром ОСОБА_5 , який результатами проведеної оцінки надав звіт про оцінку транспортного засобу №23/4551 від 18.10.2023 та висновок про вартість матеріального збитку, який становить 85 409,52 грн. Для отримання різниці між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням завданого дорожньо-транспортною пригодою 21.07.2023 матеріального збитку в розмірі 10 691,58 грн., підтвердженого незалежною експертизою, 01.11.2023 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» було направлено претензію, яку отримано 03.11.2023. відповідь на яку листом №1302-ЮР від 23.11.2023 повідомлено, що ними виконано всі зобов`язання відповідно до вимог Закону в повному обсязі, а правові підстави для доплати страхового відшкодування відсутні.

Оскільки, добровільно відповідач не відшкодував різниці між фактичним розміром шкоди та отриманим страховим відшкодуванням, ОСОБА_1 просить суд стягнути вказану суму з відповідача ПрАТ «СК «Євроінс Україна».

Вказує, що з часу ДТП та до теперішнього часу, збитки позивачу відшкодовані частково та в результаті ДТП її автомобіль перебував у пошкодженому стані, в результаті чого ні вона, ні члени її сім`ї не могли його використовувати для роботи та повсякденного життя, позивач переживає стрес, душевних страждань, просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 20 000 грн. та витрати по сплаті судового збору, за надання правничої допомоги та на проведення експертного дослідження.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 11.12.2023 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження.

10.01.2024 на адресу суду надійшов відзив від представника ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», який обгрунтовано тим, що висновок наданий позивачем №23/4551 є неналежним та недопустимим доказом, оскільки не містить акту огляду транспортного засобу, ремонтної калькуляції, відомості про фізичну особу, що здійснює оцінку КТЗ, фотографічні зображення і дані, ждані стосовно технічного стану КТЗ. Крім того, страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, яка згідно полісу ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» становить 3 200 грн. А тому просять відмовити в задоволенні позову. А в разі його задоволення, просили зменшити витрати на правничу допомогу до 2500 грн.

10.01.2024 на адресу суду надійшла відповідь на відзив представника позивача, в якій вказано, що звіт було складено відповідно до вимог «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» від 24.11.2003 року.

29.02.2024 на адресу суду надійшли письмові пояснення на позовну заяву представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Зубашенка Ю.В., згідно яких просить в задоволені позовних вимог відносно стягнення моральної шкоди з ОСОБА_4 відмовити, у зв`язку з відсутністю належних доказів та підстав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Вінцюк Ю.Б. позов підтримали, просили задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 адвоката Зубашенко Ю.В. позов не визнав, просив відмовити в частині вимог про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди.

Представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу у їх відсутності, позов не визнав.

Заслухавши думки сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав.

У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно приписів ст.13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 21.07.2023 року, о 16:51 год в м. Луцьку, перехрестя вул. Ковельська Чернишевського - Поштова, водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_2 , виконуючи поворот ліворуч, не надав перевагу у русі транспортному засобу, який рухався у зустрічному напрямку прямо, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Peugeot 308» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки.

Постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 серпня 2023 року №161/12649/23 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_4 , як володільця транспортного засобу «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у відповідача-1 - ПрАТ «СК «Євроінс Україна», в межах ліміту відповідальності 160 000,00 грн., франшиза 3 200 грн (а.с.42).

Згідно підготовленого звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних транспортних пошкодженням транспортного засобу ТзОВ «СЗУ Україна» на замовлення відповідача -1 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» №27108 від 19.09.2023 року ринкова вартість автомобіля позивача становила 266 570,47 грн., вартість його відновлювального ремонту 195 444,96 грн., вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ 91 089,53 грн, вартість матеріального збитку без урахування ПДВ 77 917,94 грн.

Згідно підготовленого висновку про вартість матеріального збитку до звіту про оцінку транспортного засобу №23/4551 від 18.10.2023 ФОП ОСОБА_5 на замовлення позивача ОСОБА_1 , ринкова вартість автомобіля позивача на дату оцінки (до моменту ДТП) становила 271 890,46 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ (Свр) (з урахуванням ПДВ на запасні частини та матеріалів та без урахування ПДВ на вартість робіт) - 209 092,70 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (Свр) 85 409,52 грн.

Допитаний в судовому засідання експерт Гуль В.І., суду пояснив, що на замовлення ОСОБА_1 , на підставі особистого огляду автомобіля, він ідентифікував транспортний засіб, об`єм пошкоджень, склав калькуляцію і визначив вартість матеріального збитку. На замовлення ПАТ «СК «Євроінс Україна» він, як аварійний комісар склав протокол огляду на підставі поданих фотоматеріалів, зафіксованих пошкоджень.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 1.3 Методики вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб`єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб`єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб`єктами цивільно-правових відносин.

Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) дає змогу за допомогою органолептичних методів визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна - п. 5.1 Методики.

В судовому засіданні встановлено, що складаючи звіт про оцінку вартості пошкоджений транспортний засіб має бути оглянутий, згідно Методики.

Водночас із цим, представник відповідача у своєму відзиві не наводить на підтвердження того, що було підтвердження суми відшкодування позивачем та дослідження ТОВ «СЗУ Україна» відповідає вимогам Методики, а саме з оглядом транспортного засобу, жодного обґрунтованого доводу.

У зв`язку із цим, суд приймає до уваги відомості викладені у висновку та звіті №23/4551 про оцінку транспортного засобу суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_5 , наданого позивачем.

З доводів представника відповідача викладених ним у відзиві вбачається, що сума страхованого відшкодування розрахована ПАТ «СК «Євроінс Україна», із різниці франшизи 3 200,00 гривень, дорівнює 74 717,94 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач та представник позивача зазначає, що сума страхової виплати є недостатньою для повного відшкодування завданої шкоди, оскільки різниця між фактичним розміром завданої матеріальної шкоди 85 409,52 і страховою виплатою 74 717,94 грн, становить 10 691,58 грн., та має бути відшкодована відповідачем.

Верховний Суд у своїй постанові №760/19377/15 від 21 лютого 2018 року (на яку посилається представник відповідача у своєму відзиві) звернув увагу на те, що завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування. Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

ОСОБА_1 є потерпілою у дорожньо-транспортній пригоді та має право вимоги в договірному зобов`язанні - ПрАТ «СК» Євроінс Україна», страхове відшкодування яким має здійснюватися відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми 160 000,00 гривень.

Висновок Верховного Суду у постанові №760/19377/15 від 21 лютого 2018 року про те, якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика стосується тих випадків, коли розмір шкоди перевищує здійснену з урахуванням меж страхової суми страхову виплату (страхове відшкодування).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

З наведених вище мотивів суд прийшов до висновку, що позов частині стягнення різниці між фактичним розмір шкоди та отриманим страховим відшкодуванням підлягає до задоволення.

Щодо вимоги позивача з приводу відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступних підстав.

Так, загальними підставами, наявність яких є необхідною для всіх випадків відшкодування шкоди, є: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина заподіювача шкоди.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до роз`яснень п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Суд вважає доведеним, що в результаті ДТП було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб, у зв`язку з чим ОСОБА_1 відчула переживання, негативні емоції, вона та члени її сім`ї були позбавлені можливості користуватися своїм автомобілем, здійснювати догляд за хворою матір`ю належним чином, що відповідно мало негативний вплив на її фізичний та моральний стан. Крім того, позивач зазнала емоційну напругу та стрес через вплив негативних наслідків даної пригоди на її життя.

Зазначені вище обставини, свідчать проте, що позивачу було завдано моральних страждань, оскільки вона залишилася без транспортного засобу, внаслідок чого не могла вести звичний спосіб життя, її життєві зв`язки були порушені через неможливість користуватися автомобілем.

На думку суду, тягар відповідальності за її відшкодування слід покласти на законного володільця джерела підвищеної небезпеки відповідача ОСОБА_4 .

При цьому суд враховує, що розмір моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц, провадження №14-538цс19).

Тому, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер і обсяг страждань, яких вона зазнала, їх тривалість, потребу у докладанні додаткових зусиль для організації життя, вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_4 на відшкодування завданої позивачу моральної шкоди в розмірі 4 000 грн.

На думку суду, вказана сума є обґрунтованою та буде сприяти відновленню понесених моральних та психічних страждань, істотності змін у житті позивача.

В задоволенні решти частини позовних вимог слід відмовити.

Що стосується витрат на правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст.131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (ч.4 ст. 62 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно доч.ч2-4ст.137ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг),виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Верховного Суду від 27.07.2021 року у справі № 671/1957/20 вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

На підтвердження надання юридичних послуг позивачем було надано, договір про надання правової допомоги від 12.09.2023, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Вінцюк Ю.Б., акт від 06.12.2023 до договору про надання правової допомоги від 12.09.2023, копії квитанції №06/12 від 06.12.2023 року відповідно до якої адвокат Вінцюк Ю.Б. прийняла від ОСОБА_1 за надання правової допомоги грошові кошти в сумі 10 000 грн, договір про надання правової допомоги від 05.04.2024, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Татарин В.М., акт від 05.04.2024 до договору про надання правової допомоги від 05.04.2024, копії квитанції до прибуткового касового ордера №5 від 05.04.2024року відповідно до якої адвокат Татарин В.М. прийняла від ОСОБА_1 за надання правової допомоги грошові кошти в сумі 2 000 грн.

На підставі вищевказаного, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу.

Щодо стягнення витрат на проведення експертного дослідження суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3-5 ст. 139 ЦПК України експерт, спеціаліст чи перекладач отримують винагороду за виконану роботу, пов`язану зі справою, якщо це не входить до їхніх службових обов`язків. Суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту, спеціалісту, перекладачу або особі, яка надала доказ на вимогу суду, сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок, або судом за рахунок суми коштів, внесених для забезпечення судових витрат. У випадках, коли сума витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, або витрат особи, яка надала доказ на вимогу суду, повністю не була сплачена учасниками справи попередньо або в порядку забезпечення судових витрат, суд стягує ці суми на користь спеціаліста, перекладача, експерта чи експертної установи зі сторони, визначеної судом відповідно до правил про розподіл судових витрат, встановлених цим Кодексом.

Згідно акту виконаних робіт від 18.10.2023 та рахунку №23/4551 віл 18.10.2023, ОСОБА_1 оплатила ФОП ОСОБА_5 за оцінку транспортного засобу 2 500 грн.

А тому, витрати в сумі 2 500, 00 грн., які були сплачені ОСОБА_1 підлягають стягненню з відповідача.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При задоволенні позову суд стягує з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог на користь позивача понесені ним судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Керуючись ст. 22, 23, 559, 988, 990, 1166, 1167, 1172, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст. 1,16, 20, 25 Закону України «Про страхування», ст. 3, 6, 9, 12, 22, 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 102 -107, 133, 139, 141, 255, 256, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву адвоката Вінцюк Юлії Борисівни подану в інтересах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна», ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 10 691 (десять тисяч шістсот дев`яносто однієї) гривні 58 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір в розмірі 1 073 (однієї тисячі сімдесят три) гривні 60 коп, витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень, витрати на проведення експертного дослідження в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна», адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102, .

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ,

Повний текст рішення складено 29.05.2024.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області А.В. Олексюк