Справа № 569/3464/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 10000 грн, спричинену неправомірною бездіяльністю посадових осіб Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради з невиплати допомоги на проживання; постановити окрему ухвалу щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб Рівненської міської ради, винних у завідомо безпідставній відмові виплачувати допомогу на проживання внутрішньо переміщеній особі.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що є внутрішньо переміщеною особою та подавав відповідачу заяву на реєстрацію статусу ВПО 21 квітня 2022 року, тобто мав право на отримання допомоги на проживання починаючи з березня 2022 року. Водночас, допомога на проживання йому була нарахована лише з липня 2022 року, з приводу чого ним подавалися численні запити і скарги до уповноважених державних органів. Позаяк допомога за період з березня по червень 2022 року йому не була виплачена, був змушений звернутися до суду. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року у справі № 460/7362/23 Департамент соціальної політики Рівненської міської ради зобов?язано нарахувати та виплатити йому допомогу на проживання як внутрішньо переміщеним особам за період з березня по червень 2022 року. Фактично рішення суду було виконане і заборгованість з допомоги на проживання в загальній сумі 8000 грн йому була перерахована лише 28 січня 2024 року. Таким чином, органом місцевого самоврядування була допущена незаконна затримка допомоги на проживання, що порушило його право на мирне володіння майном, у вигляді безпідставного позбавлення його грошових виплат, що йому належали за законом. Неправомірною бездіяльністю відповідача із затримки виплати допомоги на проживання йому завдано моральної шкоди, яка полягає у тому, що протягом тривалого часу - більше ніж 21 місяць з моменту реєстрації як внутрішньо переміщеної особи і до моменту остаточної виплати відповідачем усіх коштів, які належали до отримання - зазнавав душевні страждання, постійний стрес та відчуття невизначеності, позбавленням відчуття життєвої захищеності та пригнічення, спричиненого можливістю настання негативних наслідків для нього у разі невиплати коштів, необхідністю вести листування з відповідачем та державними органами з приводу захисту своїх прав, а також у зв?язку з відчуттям невпевненості та приниженості, завданої неправомірною поведінкою посадових осіб відповідача. Достатньою компенсацією його моральних страждань повинна бути грошова сума у розмірі 10000 грн, яку визначив виходячи із особистого сприйняття своєї життєвої ситуації і наявних у нього можливостей відновлення порушеного душевного стану.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_3 просить в позові відмовити. Заперечення протии позову мотивує тим, що ОСОБА_2 перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа в м.Рубіжне Луганської області з 03 серпня 2018 року п 02 травня 2022 року. В м.Рівне ОСОБА_2 перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа з 21 квітня 2022 року. 21 квітня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Оскільки до реєстрації в Рівненській територіальній громаді позивач перебував на обліку в іншій територіальній громаді, Департаментом з метою уникнення подвійної виплати за новим місцем проживання, відповідно до порядку інформаційної взаємодії, було надіслано запит від 26 травня 2022 року до Луганського обласного комп`ютерного інформаційного центру соціального захисту населення за попереднім місцем перебування (м.Рубіжне Луганської області) щодо електронної особової справи позивача та довідки-атестату. Відповідь на зазначений запит на адресу Департаменту не надходила. Відповідно до інформації ДП «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України» від 20 липня 2022 року, ОСОБА_2 станом на 01 липня 2022 року на обліку як отримувач соціальних допомог не перебуває. Враховуючи зазначене, допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам ОСОБА_2 була призначена з 01 липня 2022 року в розмірі 2000 грн щомісячно. Отже, Департаментом було вчинено всі необхідні дії для вирішекння питання про призначення допомоги, які передбачені чиним законодавством. Позивачем не доведено наявність факту заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, а також не вказано, які саме незаконні рішення Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради були прийняті і які оскаржуються, і чому саме з Департаменту підлягає стягненю моральна шкода.

Ухвалою від 22 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач не з`явився. У позовній заяві просить справу розглянути за його відсутності.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково пояснив, що після отримання заяви позивача про надання допомоги на проживання відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам зобов`язані були провести ретельну перевірку, щоб не допустити повторності виплати, яка могла призвести в подальшому до необхідності стягнення з позивача надміру отриманих сум допомоги. Інформацію щодо позивача отримали лише в липні 2022 року. Будь-яких доказів настання моральної шкоди позивач не надав.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_2 перебуває на оліку в Рівненській міській територіальній громаді з 21 квітня 2022 року, що підтверджується довідкою № 5612- від 21 квітня 2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

21 квітня 2022 року позивач подав Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради заяву про надання допомоги внутрішньо переміщеній особі на проживання.

Листом №13-47 від 18 липня 2022 року Департамент соціальної політики Рівненської міської ради повідомив ОСОБА_2 , що для уникнення подвійної виплати 25 травня 2022 року був надісланий запит до управління соціального захисту населення м.Рубіжне на особову справу та довідку-атестат отримувача допомоги ВПО, станом на 06 липня відповідь не отримано. 06 липня 2022 року подано додатковий запит на особову справу та довідку-атестат отримувача допомоги ВПО на ІОЦ Мінсоцполітики.

За змістом листа Департаменту соціальної політики Рівненської обласної державної адміністрації № 07-0.79 від 13 березня 2023 року, ОСОБА_2 допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам призначено з 01 липня 2022 року в розмірі 2000 грн щомісячно. Призначення допомоги за період з 01 березня 2022 року по 30 червня 2022 року потребує додаткового вивчення.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року у справі № 460/7362/23, яке набрало законної сили 15 листопада 2023 року, визнано протиправною бездіяльність Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради щодо ненарахування і виплати ОСОБА_2 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам на підставі заяви від 21 квітня 2022 року за період з березня по червень 2022 року; зобов`язано Департамент соціальної політики Рівненської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2 допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з березня по червень 2022 року.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За положеннями ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім`ї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені ст.1173, 1174 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією або бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування до відповідальності у вигляді шкоди є факти неправомірних дій цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.

Довести наявність цих елементів має саме позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі ст.1173 ЦК України. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За положеннями ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Протиправна бездіяльність Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради щодо ненарахування і виплати позивачу допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з березня по червень 2022 року встановлена рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року, яке набрало законної сили.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що невиплатою допомоги на проживання за період з березня по червень 2022 року як внутрішньо переміщеній особі йому завдано моральної шкоди у виді душевних страждань як наслідок протиправної поведінки (бездіяльності відповідача) щодо нього.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер, обсяг та тривалість моральних страждань позивача, розмір заборгованості з допомоги на проживання, ступінь вини відповідача, а також вимоги розумності і справедливості.

За встановлених у справі обставин суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1000 грн моральної шкоди, а тому позов належить задовольнити частково.

Стосовно вимоги позивача постановити окрему ухвалу щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб Рівненської міської ради, винних у завідомо безпідставній відмові виплачувати допомогу на проживання внутрішньо переміщеній особі, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст.262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Отже, окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду.

Порушення відповідачем вимог законодавства (протиправна бездіяльність) встановлені рішенням Рівненського окружного адміністративного суду під час розгляду справи № 460/7362/23, а обставини виплати позивачу допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі не є предметом дослідження у справі про відшкодування моральної шкоди. Крім того, особливістю дисциплінарної відповідальності є те, що її застосовує роботодавець. Саме він в особі органу (особи), якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) працівника, відповідно до ч.1 ст.147-1 КЗпП застосовує дисциплінарні стягнення. Суд не наділений повноваженнями щодо притягнення посадових осіб Рівненської міської ради до дисциплінарної відповідальності.

За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 121,12 грн (1000 грн/10000 грн х 1211,20 грн) пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведенного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради про відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту соціальної політики Рівненськкої міської ради на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 1000 (одна тисяча) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Департаменту соціальної політики Рівненської міської ради в дохід держави 121 (сто двадцять одну) грн 12 коп судового збору.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач - Департамент соціальної політики Рівненської міської ради, місцезнаходження: 33028, м.Рівне, вул.Соборна, буд.12; .

Повне судове рішення складене 25 березня 2024 року.

Суддя