ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року

м. Київ

справа № 461/2324/16-ц

провадження № 61-13893св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, Обласне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», державний реєстратор Управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у Львівській області Тузяк П. Т., державний реєстратор Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області Живка М. О., Галицька районна адміністрація Львівської міської ради, Львівське комунальне підприємство «Цитадель» Центр»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сьоми Ігоря Богдановича на рішення Галицького районного суду м. Львова від 08 лютого 2023 року у складі судді Мисько Х. М. та постанову Львівського апеляційного суду від 31 липня

2023 року у складі колегії суддів: Цяцяк Р. П., Ванівський О. М., Шеремета Н. О.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю у місті Львові, Обласне комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», державний реєстратор Управління держаної реєстрації головного територіального управління юстиції у Львівській області Тузяк П. Т., державний реєстратор Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області Живко М. О., Галицька районна адміністрації Львівської міської ради, Львівське комунальне підприємство «Цитадель» Центр», який уточнила в ході розгляду спарви та остаточно просила:

- визнати незаконним та скасувати дозвіл інспекції ДАБК Львівської міської ради №383/06 від 15 червня 2006 року на виконання будівельних робіт щодо реконструкції квартири АДРЕСА_1 ;

- визнати незаконною та скасувати реєстрацію декларації ОСОБА_2 про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, яка зареєстрована Департаментом державної архітектурно - будівельної інспекції у Львівській області 24 лютого 2016 року за № ЛВ 67;

- визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28861427 від 22 березня 2016 року, прийняте державним реєстратором Управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у Львівській області Тузяк Р. Т., та запис Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності №13807979, здійснений державним реєстратором Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області Живко Т. О.;

- зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні

ОСОБА_1 сходовими клітками та горищем, що знаходяться у будинку

АДРЕСА_2 шляхом приведення квартири АДРЕСА_3 , до попереднього стану з наданням ОСОБА_1 вільного та цілодобового доступу до сходових кліток та горища двоповерхового будинку двоповерхового будинку АДРЕСА_2 .

2. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка проживає в квартирі АДРЕСА_4 , що знаходиться на першому поверсі згаданого будинку, і є співвласником цієї квартири. Власником квартири АДРЕСА_5 на другому поверсі будинку є відповідач, який у 2015 році провів самовільну реконструкцію своєї квартири та здійснив самовільне захоплення частини сходової клітки, що знаходиться у спільній власності позивача та відповідача, чим перекрив доступ (прохід) позивачці до горища, яке також перебуває у їхній спільній власності. Звернення позивачки з приводу вищенаведеного до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, ЛКП «Каменяр - Центр», інспекції Державного архітектурно - будівельного контролю у Львівській області та інших державних органів та установ за захистом свого порушеного права в користуванні спільним майном залишились без належного реагування.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій

3. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 08 лютого 2023 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 31 липня

2023 року, у позові відмовлено.

4. Рішення судів мотивовано тим, що з документів, наявних у матеріалах справи, зокрема з заяви мешканців кв. АДРЕСА_6 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вбачається, що такі не заперечують проти влаштування квартири на двох рівнях на горищі мешканцями квартири АДРЕСА_5 даного будинку. Підписи ОСОБА_3 та ОСОБА_5 завірено начальником ЖЕК - 302 ОСОБА_6 18 жовтня 2001 року.

5. Доводи позивача про перешкоди в користуванні горищем, які фактично зводяться до твердження про відсутність входу на горище, спростовуються актами ЛКП «Цитадель-Центр» від 10 квітня 2017 року та від 23 листопада 2018 року, з яких вбачається, що внаслідок обстеження будинку

АДРЕСА_2 встановлено, що вхід на горище згаданого будинку здійснюється зі сходової клітини, а сам доступ до горища - безперешкодний.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

6. У вересні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - Сьоми І. Б. , на рішення Галицького районного суду м. Львова від 08 лютого 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 31 липня 2023 року.

7. Ухвалою Верховного Суду від 26 жовтня 2023 рокувідкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

8. Ухвалою Верховного Суду від 14 березня 2024 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

9. У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

10. Підставою касаційного оскарження заявниця зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13, від 06 лютого 2019 року у справі № 175/4753/15-ц, від 08 липня 2020 року у справі № 643/9153/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

11. Підставою касаційного оскарження заявник зазначає порушення норм процесуального права, а саме недослідження зібраних у справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

12. Касаційна скарга мотивована тим, що жодної домовленості між позивачем, відповідачем та іншими мешканцями будинку, як співвласниками майна, що є у їх спільній сумісній власності, у передбаченому законом порядку не визначено, а відтак останні володіють та користуються таким майном спільно, як це передбачено частиною першою статті 369 ЦК України. У відповідача немає письмової згоди позивача на реконструкцію квартири за рахунок приєднання сходової клітки та обмеження доступу до горища будинку, що унеможливлює використання їх за призначенням.

13. Зазначає, що станом на дату розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 24 жовтня 2001 року №1288 відповідач не був власником квартири, вказане розпорядження стосувалось розгляду звернення попередніх співвласників квартири АДРЕСА_5 , а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а не відповідача.

14. Також і згоду на реконструкцію квартири АДРЕСА_5 позивачка надавала попереднім власникам квартири, які не реалізували своє право.

15. Матеріали справи не містять доказів, з яких з достовірністю можливо встановити, що відповідач у встановленому порядку отримав дозвіл інспекції ДАБК Львівської міської ради №383/06 від 15 червня 2006 року на перепланування квартири АДРЕСА_5 , який передбачає перепланування квартири АДРЕСА_5 з приєднанням частини сходової клітки. Також за відповідачем не реєструвалась декларація про готовність квартири АДРЕСА_5 до експлуатації у лютому 2016 року за номером №ЛВ 67.

16. Натомість, факт приєднання відповідачем до квартири сходової клітки внаслідок самочинної реконструкції підтверджується копіями технічних паспортів на квартиру АДРЕСА_5 від 15 травня 2000 року та від 11 березня 2016 року, поверхового плану від 15 квітня 2009 року та висновком №15-19Д експертного будівельно-технічного дослідження, складеним 16 травня 2019 року експертом ОСОБА_13 . Зазначеними документами також підтверджується вчинення відповідачем перешкод в користуванні позивачем сходовими клітинами та горищем будинку.

17. Вважає, що суди попередніх інстанцій не врахували, що реєстрація права власності на об`єкт самочинного будівництва за особою, що здійснила самочинне будівництво, не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного.

18. Суди попередніх інстанцій не надали оцінку аргументам позивача щодо неправомірності дій відповідача, а також оцінку доказам, на які посилався позивач, та/ або мотиви їх відхилення.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

19. У листопаді 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив представника ОСОБА_2 - адвоката Мельник Н. П. на касаційну скаргу, в якому вона просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, посилаючись на те, що суди належним чином оцінили всі докази, які були надані сторонами при розгляді справи, зробили правильні висновки та прийняли законні та обґрунтовані рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначає, що матеріалами інвентаризаційної справи підтверджується, що частина сходової клітини

з 31 березня 1999 року внаслідок приватизації увійшла в склад квартири АДРЕСА_5 та стала власністю мешканців квартири АДРЕСА_5 і це в судовому порядку не оспорювалось, судові рішення про скасування вказаного свідоцтва відсутні. Крім того ОСОБА_1 , як співвласник квартири АДРЕСА_4 у цьому будинку, своєю заявою від 18 жовтня 2001 року надала згоду на влаштування дворівневої квартири з горищем мешканцям квартири АДРЕСА_5 , а через 15 років пред`явила цей позов, мотивуючи його тим, що жодної згоди на реконструкцію приміщень спільного користування вона не надавала.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

20. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 31 березня 1999 року органом приватизації оформлено свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 59.2 кв. м та коморою в підвалі 6.4 кв. м, ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

21. 18 жовтня 2000 року органом приватизації оформлено свідоцтво про право власності № НОМЕР_2 на квартиру АДРЕСА_6 , загальною площею 52.90 кв. м та коморою в підвалі 35.2 кв. м, ОСОБА_5 , ОСОБА_15 та ОСОБА_3 .

22. 18 жовтня 2001 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 оформлено письмову заяву-згоду на влаштування дворівневої квартири з горищем мешканцями квартири АДРЕСА_1 (підписи ОСОБА_5 та ОСОБА_3 завірено начальником ЖЕК-320 ОСОБА_6 ).

23. 24 жовтня 2001 року розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 1288 дозволено реконструювати квартиру АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок площі горища згідно проектних пропозицій.

24. 25 жовтня 2001 року на підставі договору купівлі-продажу власником квартири АДРЕСА_1 став відповідач ОСОБА_2 .

25. 28 лютого 2002 року управлінням охорони історичного середовища листом за №1620/198 погоджено робочий проект перепланування квартири АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок горища під житло, виконаний ПП «Ярко і К».

26. 26 липня 2002 року головним архітектором м. Львова листом за №1610/809 погоджено проект перепланування квартири АДРЕСА_1 , виконаний ПП «Ярко і К».

27. 17 вересня 2002 року розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 902 частині будинку АДРЕСА_2 , де розташовані квартири АДРЕСА_7 .

28. 15 червня 2006 року інспекцією ДАБК Львівської міської ради надано дозвіл за №383/06 на виконання будівельних робіт щодо реконструкції квартири АДРЕСА_1 .

29. 24 лютого 2016 року Департаментом ДАБІ у Львівській області зареєстровано за №ЛВ 67 декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності, квартири АДРЕСА_1 .

30. За відомостями технічної характеристики та плану квартири, квартира АДРЕСА_1 після реконструкції (перепланування) знаходиться на 2 поверсі двоповерхового будинку і складається з двох кімнат житловою площею 35.8 кв. м, кухні площею 19.2 кв. м, ванної кімнати площею 5.1 кв. м, коридору 6.1 кв. м, балкону 1.7 кв. м, загальна площа квартири становить 70.30 кв. м.

31. 18 березня 2016 року державним реєстратором Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області Живко М. О. внесено у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно запис про право власності за №13807979, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01; Об`єкт нерухомого майна: квартира, об`єкт житлової нерухомості: Так; Опис об`єкта: Загальна площа (кв. м): 70.3, житлова площа (кв. м): 35.8, матеріали стін: цегла; Опис: комора в підвалі - 7,1 кв. м.; Адреса: АДРЕСА_8 ; Форма власності: приватна; Розмір частки: 1; Власники: ОСОБА_2 ; підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, серія та номер: 6518, виданий 25 жовтня 2001 року, видавник: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дольницька Л. М.; декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ЛВ 67, виданий 24 лютого 2016 року, видавник: Департамент ДАБІ у Львівській області; технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 11 березня 2016 року, видавник: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки».

32. 22 березня 2016 року державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області Тузяк П. Т. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28861427 від 22 березня 2016 року.

33. 23 березня 2016 року сформовано Інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від за №55779667, якою засвідчено проведення зазначених змін стосовно квартири АДРЕСА_1 .

34. 10 квітня 2017 року рішенням Галицького районного суду м. Львова у цивільній справі №461/3162/16-ц в задоволенні позову Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2 , треті особи: ЛКП «Цитадель-Центр», ОСОБА_1 , про приведення квартири до попереднього стану, відмовлено.

35. 18 вересня 2017 року постановою апеляційного суду Львівської області за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 рішення Галицького районного суду м. Львова у цивільній справі №461/3162/16-ц від 10 квітня

2017 року скасовано, провадження у справі закрито через порушення правил юрисдикції.

36. 30 березня 2017 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №813/783/17 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Львівської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій інспекції ДАБК Львівської міської ради щодо видачі дозволу

№ 383/06 від 15 червня 2006 року на виконання будівельних робіт та скасування дозволу інспекції ДАБК Львівської міської ради № 383/06 від 15 червня 2016 року на виконання будівельних робіт щодо реконструкції квартири АДРЕСА_1 ; визнання протиправними дій Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області щодо реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І - III категорії складності, стосовно реконструкції квартири АДРЕСА_1 та скасування Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І - III категорії складності, яка зареєстрована Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області 24 лютого 2016 року за № ЛВ 67, провадження закрито через порушення правил юрисдикції.

37. 26 березня 2018 року ухвалою Галицького районного суду міста Львова у цивільній справі №461/2685/17 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові, Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», державний реєстратор Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області Живко М. О., державний реєстратор Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Львівській області Тузяк П. Т., про визнання незаконним та скасування дозволу, реєстрації та рішення щодо квартири АДРЕСА_1 залишено без розгляду з підстав неявок позивачки в судові засідання.

38. Постановою Галицької районної адміністрації ЛМР №14 від 28 січня

2016 року визнано в діях ОСОБА_2 вину та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 150 КУпАП.

39. Відповідно до попередження ЛКП «Цитадель -Центр» №108 від 18 лютого 2016 року повідомлено, що у зв`язку із тим, що ОСОБА_2 було порушено вимоги законодавства, а саме: здійснено самовільне перепланування та переобладнання жилого будинку та жилого приміщення: у 2005 році демонтовано несучу стіну, між приміщеннями позначеними у технічному паспорті під літ. 2-5 площею 7,6 кв. м та під літ 2-6, площею 6.2 приєднано до квартири АДРЕСА_5 частину сходової клітки другого поверху, демонтовано сходи виходу на горище будинку, влаштовано сходи з входу, позначеного у технічному паспорті під літ 2-8 площею 1,7 кв. м. у будинку на

АДРЕСА_9 . З витягу із протоколу №8 Засідання міжвідомчої комісії Галицького району від 23 лютого 2016 року вбачається, що вирішено ОСОБА_2 - власнику квартири АДРЕСА_1 , за власні кошти відновити несучу стіну між приміщеннями позначеними у технічному паспорті під літ 2-5, площею 7, 6 кв. м та під літ 2-6 площею 6,2 кв. м. У квартирі АДРЕСА_5 демонтувати самовільно влаштовані сходи виходу на горище з балкону, позначеного у технічному паспорті під літ. 2-8 площею 1,7 кв. м, відновити вихід на горище з сходової клітки в поверховому плані під літ IV площею 7, 6 кв. м шляхом відновлення самовільно демонтованої сходової клітки другого поверху з частковим приєднанням її до квартири АДРЕСА_5 згідно поданого пакету документів.

41. Відповідно до Розпорядження Галицької районної адміністрації №64

від 29 лютого 2016 року «Про приведення квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану» затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району. ОСОБА_2 - власнику квартири АДРЕСА_1 за власні кошти відновити несучу стіну між приміщеннями, позначеними у технічному паспорті під літ 2-5 площею 7,6 кв. м та під літ - 6 площею 6,3 кв. м; у квартирі АДРЕСА_5 демонтувати самовільно влаштовані сходи виходу на горище з балкону, позначеного у технічному паспорті під літ. 2-8 площею 1, кв. м; відновити вихід на горище з сходової клітки в поверховому плані під літ IV площею 7,6 кв. м шляхом відновлення самовільно демонтованої сходової клітки другого поверху, яку частково приєднано до квартири АДРЕСА_5 .

42. Відповідно до акту, затвердженого в.о. директора ЛКП «Цитадель- Центр» Цимбали Л. В. від 22 березня 2016 року, складеного комісією ЛКП «Цитадель- Центр» в складі майстра поточного ремонту ОСОБА_16 , майстра з експлуатації житлового фонду ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , з виходом на місце на сходову клітку будинку АДРЕСА_10 , виявлено, що пункт 2 Розпорядження Галицької районної адміністрації №64 від 29 лютого 2016 року «Про приведення квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану» власником квартири АДРЕСА_5 вищевказаного будинку ОСОБА_2 не виконано.

43. З акту представника ЛКП «Цитадель - Центр Лисака Ю. С. від 10 квітня

2017 року вбачається, що внаслідок обстеження будинку

АДРЕСА_2 в присутності представника власника квартири - ОСОБА_2 - ОСОБА_19 та свідка ОСОБА_20 підтверджено наступне: на першому поверсі двоповерхового будинку АДРЕСА_2 розташована квартира АДРЕСА_4 , на другому поверсі цього будинку розташована квартира АДРЕСА_5 ; над квартирою АДРЕСА_5 у цьому будинку знаходиться горище, вхід на горище здійснюється зі сходової клітини, доступ до горища - безперешкодний.

44. З акту представника ЛКП «Цитадель - Центр Лисака Ю. С. від 23 листопада 2018 року вбачається, що внаслідок обстеження будинку АДРЕСА_2 в присутності представника власника квартири - ОСОБА_2 - ОСОБА_21 та свідка ОСОБА_22 підтверджено наступне: на першому поверсі двоповерхового будинку АДРЕСА_2 розташована квартира АДРЕСА_4 , на другому поверсі цього будинку розташована квартира АДРЕСА_5 ; над квартирою АДРЕСА_5 у цьому будинку знаходиться горище, вхід на горище здійснюється зі сходової клітини, доступ до горища - безперешкодний.

45. Відповідно до висновку експертного будівельного - технічного дослідження за договором з ОСОБА_1 №15-19Д від 19 травня 2019 року дані техпаспорту та фактичного користування в частині, що стосується квартири АДРЕСА_4 , відповідають Свідоцтву про право власності на квартиру, а в частині, що стосується підвалу, - ні. За свідоцтвом до квартири АДРЕСА_4 відноситься комора в підвалі площею 35,2 кв. м, за техпаспортом - загальна площа підвалу становить 58,5 кв. м (35,9+22,6 кв. м), а за фактичним користуванням - сходова клітка ХVIII, площею 10.1 кв. м та коридор XIX площею 2,8 кв. м (план підвалу) знаходяться у спільному користуванні власників квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_11 .

46. Дані техпаспорту та фактичного користування в частині, що стосується квартири АДРЕСА_5 , не відповідають Реєстраційному посвідченню про право власності на квартиру АДРЕСА_5 , оскільки в ньому вказана лише площа двох кімнат, житловою площею 36, 6 кв. м та комора в підвалі площею 6,4 кв. м. В техпаспорті на квартиру АДРЕСА_5 , сходова площадка другого поверху сходової клітки вказана як коридор 2-1, площею 2,6 кв. м і ввійшла до загальної площі квартири АДРЕСА_5 . Цим було позбавлено доступу до горища власників квартири АДРЕСА_4 .

АДРЕСА_12 та вихід на нього не згадуються у правовстановлюючих документах та технічній документації, отже, повинні перебувати у спільній власності. Сходова клітка поз.І, розмірами в плані 1-го поверху 2,10 м х 4,40 м, площею 9,90 кв. м - у спільному користуванні кв. АДРЕСА_13 . Сходові марші 2-го поверху в плані 2-го поверху не позначені літерою та не вказана площа. До жодної з квартир не віднесені, отже, перебувають у спільному користуванні.

48. В поверховому плані 2-го поверху від 11 березня 2016 року сходова площадка, поз 2-1 уже має площу 6,1 кв. м, причому не за рахунок кімнати 2-2, як вказано у проектних пропозиціях, а за рахунок сходового маршу. Загальна площа квартири за цим планом 67,9 кв. м. В технічній документації квартири АДРЕСА_5 до поверхового плану вказано передпокій, площею 5,1 кв. м, не позначений на самому плані. В даному плані відсутня примітка до плану від 15 квітня 2009 року. Поверховий план 2016 року не відповідає поверховому плану 2000 року ні за конфігурацією приміщень, ні за загальною площею. Він також не відповідає Реєстраційному посвідченню, виданому ОСОБА_2 , Свідоцтву про право власності, виданому ОСОБА_14 1999 року.

49. Власниками квартири №2 влаштовано антресоль в об`ємі сходової клітки з подвійним боковим лазом (нижній лаз облаштовано відкидною драбиною, до верхнього застосовують приставну драбину) для виходу на горище власників квартири АДРЕСА_4 в обхід сходової площадки 2 -го поверху. Антресоль розмірами в плані 1,2 м х 2,4 м, висотою 2.40 м, є власністю мешканців квартири АДРЕСА_5 і юридично не забезпечує прохід на горище мешканцям квартири АДРЕСА_4 . Антресоль влаштовано за рахунок частини сходового маршу, який був у спільному користуванні власників кв. АДРЕСА_4 та кв. АДРЕСА_14 . Влаштування цієї антресолі не відповідає документам на право власності та жодному з перелічених вище технічних паспортів і є самозахопленням частини сходового маршу, який перебував у спільному користуванні, власниками квартир АДРЕСА_13 , влаштована для виходу на горище, в обхід сходової площадки поз. 2-1 влаштовано з порушенням норм ДБН В 2.2- 15-2005 «Будинки та споруди. Житлові будинки. Основні положення», пункт 2.12 Примітка 2. Ширина сходової площадки повинна бути не меншою від ширини маршу (сходова площадка - відсутня).

50. Згідно з висновком експерта експертного будівельно-технічного дослідження №23/12-20 від 05 травня 2021 року, за запитом адвоката Мельника, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , реконструкцію приміщень квартири АДРЕСА_1 з її розширенням за рахунок горища на підставі розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради

від 24 жовтня 2001 року і влаштуванням мансардного поверху в межах горища не проведено. Вільного доступу до горища житлового будинку по АДРЕСА_2 до розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської від 24 жовтня 2001 року № 1288 не було. Вільний доступ до горища житлового будинку по АДРЕСА_2 для обслуговування його технічних конструктивних елементів станом на час проведення дослідження наявний.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

51. Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.

52. Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

53. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

54. Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

55. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

56. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

57. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

58. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

59. Розглянувши справу в межах доводів касаційної скарги, суд дійшов висновку, що зазначеним вимогам закону рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають.

60. У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

61. Статтею 319 ЦК України визначено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.

62. Згідно з положеннями статті 391 ЦК Українивласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

63. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення будь-яких порушень свого права від будь-яких осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним та ефективним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

64. Частиною другою статті 382 ЦК Українипередбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

65. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти й машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення).

66. Зазначене узгоджується зі статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного житлового будинку», який діяв на час виникнення спірних правовідносин, оскільки Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» набрав чинності

01 липня 2015 року.

67. Відповідно до частини другої статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

68. Конституційний Суд України у рішенні від 02 березня 2004 року у справі

№ 4-рп/2004 за конституційним зверненням ОСОБА_23 та інших громадян про офіційне тлумачення положень пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та за конституційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних будинків) зазначив, що, аналізуючи порушені у конституційному зверненні і конституційному поданні питання щодо права власників приватизованих і неприватизованих квартир багатоквартирних будинків та органів місцевого самоврядування і місцевих державних адміністрацій розпоряджатися допоміжними приміщеннями, а також конструктивними елементами таких будинків (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші і т. ін.), Конституційний Суд України виходить з правової характеристики спільного майна власників квартир, конкретизованої у Законі України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

69. Системний аналіз наведених правових норм свідчить про те, що будь-які переобладнання або перепланування допоміжних приміщень у жилих багатоквартирних будинках можуть проводитися тільки за згодою співвласників і за умови, що такі зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку.

70. Право спільної власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

71. Отже, щоб не порушувався принцип спільності здійснення права спільної сумісної власності, будь-яка дія стосовно переобладнання чи реконструкції допоміжних приміщень вимагає погодження всіх співвласників.

72. Для проведення власником приватного житлового фонду переобладнання і перепланування житлових приміщень, зокрема тих, які передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, необхідний дозвіл власника будинку (квартири). На підставі дозволу співвласників на проведення переобладнання і перепланування житлових приміщень власник звертається до виконавчого комітету місцевої ради.

73. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду 25 травня 2021 року у справі № 461/9578/15-ц.

74. Велика Палата Верховного Суду у справі 461/9578/15-ц зазначала, що «…аналізуючи постанову від 13 вересня 2019 року у справі № 344/4760/15-а, можна висловити твердження, що за відсутності нотаріально завіреної копії згоди співвласників приміщення загального користування, а саме горища над квартирою, містобудівні умови та обмеження є такими, що видані з порушенням установленого законодавством порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним.

Разом із цим нотаріальна форма згоди на отримання містобудівних умов та обмежень встановлена не законом, а локальними нормативними актами - рішеннями органів місцевого самоврядування. При цьому допускається засвідчення такої згоди директором комунального підприємства, що обслуговує житловий фонд.

Ураховуючи, що розпорядження спільним майном здійснюється за згодою всіх співвласників, Велика Палата Верховного Суду вважає, що важливе значення при вирішенні справ такої категорії має сам факт відповідного волевиявлення…»

75. З огляду на вказане Велика Палата Верховного Суду вважала, що наявні підстави для відступу від висновку Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 вересня 2019 року у справі № 344/4760/15-а, та зробила висновок, що сама по собі відсутність нотаріального посвідчення письмової згоди співвласника приміщення загального користування, а саме горища, не є підставою для скасування наказу про затвердження містобудівних умов та обмежень.

76. Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи,позивачка ОСОБА_1 (колишнє прізвище ОСОБА_24 ), як співвласник квартири АДРЕСА_15 18 жовтня 2001 року своєю заявою надала свою згоду на влаштування дворівневої квартири на горищі мешканцями квартири АДРЕСА_1 .

77. Разом з тим, у квітні 2016 року вона звернулась до суду з цим позовом, тобто майже через 15 років після надання згоди на реконструкцію квартири АДРЕСА_5 за рахунок горища, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання такої поведінки позивачки, як недобросовісної.

78. Доводи касаційної скарги про те, що позивачка надавала згоду на реконструкцію квартири АДРЕСА_5 попереднім власникам, а не відповідачу ОСОБА_2 , висновків судів не спростовує та не змінює її волевиявлення щодо використання горища.

79. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

80. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

81. Статтею 81 ЦПК Українипередбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

82. За приписами частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

83. Частина перша статті 77 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

84. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питанняпро достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

85. Судами попередніх інстанцій з матеріалів інвентаризаційної справи установлено, що у двоквартирному будинку АДРЕСА_16 розташована на першому поверсі, квартира АДРЕСА_5 - на другому поверсі. При цьому квартира АДРЕСА_4 розділена на ліву і праву частину сходовою клітиною загального користування, від якої сходи, які ведуть на другий поверх, «впираються» в квартиру АДРЕСА_5 , відповідно на другому поверсі сходової клітини немає, заходу на горище зі сходів другого поверху також немає.

86. Отже, захід в квартиру АДРЕСА_5 можливий виключно зі сходової клітини другого поверху в коридор квартири АДРЕСА_5 , а захід на горище можливий виключно з квартири АДРЕСА_5 .

87. Між тим, матеріалами інвентаризаційної справи підтверджується й те, що частина сходової клітини з 31 березня 1999 року внаслідок приватизації увійшла в склад квартири АДРЕСА_5 і стала власністю мешканців квартири АДРЕСА_17 : свідоцтво про право власності на згадану квартиру АДРЕСА_18 від 31 березня 1999 року є чинним.

88. Актом обстеження технічного стану квартири ЛКП «Каменяр» 29 вересня 2005 року засвідчено, що перепланування квартири АДРЕСА_5 , яке передбачене розпорядженням Галицької районної адміністрації ЛМР від 24 жовтня 2001 року №1288, виконано без приєднання горища з метою здачі перепланування в експлуатацію без надбудови.

89. При цьому, згідно з висновком експерта експертного будівельно-технічного дослідження №23/12-20 від 05 травня 2021 року, за запитом адвоката Мельника, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , реконструкцію приміщень квартири АДРЕСА_1 з її розширенням за рахунок горища на підставі розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради

від 24 жовтня 2001 року і влаштуванням мансардного поверху в межах горища не проведено. Вільного доступу до горища житлового будинку по АДРЕСА_2 до розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської від 24 жовтня 2001 року № 1288 не було. Вільний доступ до горища житлового будинку по АДРЕСА_2 для обслуговування його технічних конструктивних елементів станом на час проведення дослідження наявний.

90. Отже, належним чином оцінивши надані сторонами докази, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що характеристика виконаних перепланувань квартири АДРЕСА_5 вказує на те, що внаслідок перепланування вхід в квартиру здійснюється зі сходової клітки, завдяки чому площа коридору літ.2-1 змінилася з 2,6 кв. м на 6,1 кв. м, площа кухні літ.2-4 змінилася з 7,60 кв. м на 19.2 кв. м внаслідок згрупування санвузлів, як передбачав проект, погоджений міжвідомчою комісією Галицького району ЛМР 23 жовтня 2001 року, такі перепланування виконані без приєднання горища, вхід на горище здійснюється зі сходової клітки.

91. Також доводи позивача про перешкоди в користуванні горищем, які фактично зводяться до твердження про відсутність входу на горище, спростовуються актами ЛКП «Цитадель-Центр» від 10 квітня 2017 року та

від 23 листопада 2018 року, з яких вбачається, що внаслідок обстеження будинку АДРЕСА_2 встановлено, що вхід на горище згаданого будинку здійснюється зі сходової клітини, а сам доступ до горища - безперешкодний.

92. З огляду на вказане вище у сукупності суди попередніх інстанцій обґрунтовано відхили доводи позивачки про вчинення їй перешкод у користуванні сходами та горищем, у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення її позову.

93. Висновки судів попередніх інстанцій не суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 916/2791/13,

від 06 лютого 2019 року у справі № 175/4753/15-ц, від 08 липня 2020 року у справі № 643/9153/19, на які посилалася заявниця в касаційній скарзі.

94. Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а у значній мірі зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

95. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Cуд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

96. Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального прав.

97. Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому їх відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сьоми Ігоря Богдановича залишити без задоволення.

2. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 08 лютого 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 31 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович