Справа № 562/620/24
провадження №2-з/562/12/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"28" травня 2024 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі головуючого судді Кушніра О.Г.,

з участю секретаря судового засідання Парфенюк Т.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення шкоди,-

в с т а н о в и в:

У поданій в суд позовній заяві ОСОБА_1 просить зобов`язати відповідача ОСОБА_2 та будь-яких інших третіх осіб усунути для неї перешкоди в користуванні торгівельним місцем, шляхом звільнення торговельного місця №1 ряд №1 від розміщеного на ньому металевого кіоску (шляхом демонтажу) на території приватного підприємства "Торговий центр-Д", що знаходиться на АДРЕСА_1 , а також стягнути на її користь 104900 грн. завданої матеріальної та моральної шкоди.

27 травня 2024 року позивачем подана заява про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти відповідачу та іншим особам будь-які дії, пов`язані з користуванням та володінням торговим місцем ряд 1 місце 1 площею 5кв.м., що знаходиться на території приватного підприємства "Торговий центр-Д", що на АДРЕСА_1 , зокрема, передавати в користування та володіння ОСОБА_2 вказане торгове місце до вирішення спору по суті.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 отримала повідомлення ПП "Торговий центр-Д" про припинення з 31 травня 2024 року договору про надання послуг №3562 від 01 червня 2016 року, предметом якого є надання торгового місця ряд 1 місце 1 площею 5кв.м., що знаходиться на території приватного підприємства "Торговий центр-Д", що на АДРЕСА_1 , що ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до таких висновків.

Згідно положень частин 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

З аналізу вказаних правових норм слідує, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

У поданій заяві про забезпечення позову позивач, як на підставу для забезпечення позову, вказує можливість передачі ПП "Торговий центр-Д" торгового місця ряд 1 місце 1 площею 5кв.м. відповідачу після закінчення строку дії договору оренди, укладеного з позивачем.

Вирішуючи заяву, суд виходить з того, що наданими доказами до позовної заяви доведено існування спору між сторонами. Однак, заявником не подано жодного належного та допустимого доказу, не наведено жодного належного аргументу, який би надавав суду можливість встановити чи прийти висновку, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, предметом якого є усунення перешкод у користуванні майном та стягнення шкоди.

Таким чином, позивачем не підтверджено належними доказами, як необхідності застосування саме заходу забезпечення позову у виді забороною вчиняти певні дії, а також в подальшому будуть перешкоджати господарській діяльності ПП "Торговий центр-Д", як власнику торгового місця ряд 1 місце 1 площею 5кв.м.

З урахуванням викладеного, підстав для забезпечення позову суд не вбачає.

З огляду на викладене та керуючись 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення шкоди відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: