Справа № 206/383/24
Провадження № 2/206/498/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024 Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю секретаря судового засідання Лукінова Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача АТ «Універсал Банк» Мєшнік К.І., який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість станом на 19.09.2023 за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23.09.2019 у сумі 36252,37 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що monоbank це мобільний банк, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monоbank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень. Онбординг відбувається шляхом верифікації клієнта очно на точці видачі, у відділенні банку, співробітником служби доставки банку у зручному для клієнта місці, кредитним агентом у точці. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

23.09.2019 відповідач ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 23.09.2019. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають між ним і банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку зазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у 35500 грн., спеціальним платіжним засобом якого платіжна картка НОМЕР_1 .

АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту.

Станом на 19.09.2023 у відповідача прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язання, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Банк 08.12.2021 направив повідомлення «пуш» про необхідність погасити суму заборгованості. Загальний розмір заборгованості відповідача перед АТ «Універсал Банк» за договором станом на 19.03.2023 становить 36252,37 грн., з них 36252,37 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с.1-4).

Ухвалою Самарського районного суду від 29.01.2024 відкрито провадження у справі, з призначенням справи до судового розгляду в порядку спрощенного позовного провадження (а.с.42).

27.02.2023 представником відповідача ОСОБА_2 до суду направлено відзив на позовну заяву, в якому зазначив про те, що матеріали справи не містять доказів, що відповідач розумів, ознайомлений та погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг, підписуючи анкету-заяву про надання кредитної картки. З наданих до позовної заяви документів не зрозумілим є розмір заборгованості у відповідача перед позивачем, а надані позивачем докази нібито на підтвердження розміру заборгованості є недопустимими, оскільки з них неможливо встановити який розмір коштів фактично Відповідач зняв з кредитної картки в межах наданого кредитного ліміту та який розмір саме відсотків позивач намагається стягнути з відповідача в судовому порядку. Таким чином, є не зрозумілим, яким чином була розрахована сума заборгованості. З наданих позивачем до позовної заяви Умов і правил обслуговування в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг, а також паспорту споживчого, кредиту Чорної картки monobank, вбачається, що на вказаних документах відсутній підпис відповідача, а тому, зазначені у вказаних документах умови користування кредитною карткою не можуть вважатись погодженими сторонами. Також зазначив, що у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 572/1169/17, вказано, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ «А-БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Надана банком анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 23.09.2019 не містить відомостей про досягнення згоди з усіх істотних умов договору, зокрема, у цьому документі сторонами не погоджено розмір % ставки за користування кредитними коштами, кредитний ліміт тощо. Крім того, анкета-заява не містять інформації щодо наміру отримання відповідачем кредитної картки із встановленням кредитного ліміту. У зв`язку з чим позовні вимоги відповідач не визнає та просить відмовити в задоволенні позову (а.с.62-64).

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.03.2024 від АТ «Акцент-Банк» за клопотанням відповідача витребувано докази, а саме документи, які підтверджують який кредитний ліміт було встановлено ОСОБА_1 по кредитній картці з моменту її видачі та в які конкретно дати його було збільшено позивачем, а також інформацію, щодо розподілення грошових коштів, які були сплачені відповідачем з моменту її видачі по день подання цього позову до суду, тобто розрахунок сум, які були відраховані на погашення заборгованості по тілу кредиту, які - на погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом та в яких розмірах, яка сума грошових коштів була відрахована - на погашення заборгованості по штрафним санкціям, тощо (а.с.73).

12.03.2024 на виконання вищезазначеної ухвали Самарського районного суду м. Дніпропетровська було надано деталізовану виписку про рух коштів по картковому рахунку, довідку про наявність рахунку, довідку про розмір встановленого кредитного ліміту, детальна виписка про рух коштів по картці (а.с. 74-91).

Після ознайомлення з вказаними доказами представник відповідач 20.03.2024 звернувся до суду з письмовою заявою у якій просив здійснювати справи без його участі та відповідача. Разом з тим в заяві зазначив, що позиція щодо заявлених позовних вимог, залишається не змінною, проти задоволення позовних вимог заперечують, оскільки. Позивач на виконання вимог ухвали суду від 07.03.2024 надав низку документів, з яких вбачається, що кредитний ліміт знижено 24.06.2021 до 32 100 грн., але списав відсотки за період з 23.09.2019 р. по 01.12.2021 р. на суму 16 229,46 грн. (за листопад 2019 року - 146,64 грн., грудень 2019 - 151,52 грн., липень 2020 року - 525,47 грн., за серпень 2020 року - 1 039,04 грн., за вересень 2020 року 1 083,30 грн., за жовтень 2020 року - 1 100,02 грн., за листопад 2020 року - 1 066,20 грн., за грудень 2020 року - 1 135,53 грн., за січень 2021 року - 1 164,31 грн., за лютий 2021 року - 1 053,82 грн., за березень 2021 року - 1 182,27 грн., за квітень 2021 року - 1 119,04 грн., за червень 2021 року - 261,68 грн., за липень 2021 року - 1 022,07 грн., за серпень 2021 року - 1 014,20 грн., за вересень 2021 року - 1 011,60 грн., за жовтень 2021 року - 1 077,25 грн., за листопад 2021 року - 1 075,50 грн.). Позивачем надано виписки, з яких не вбачається інформації щодо розподілення грошових коштів, які були сплачені відповідачем за період з моменту її видачі по день подання цього позову до суду, тобто розрахунок сум, які були відраховані на погашення заборгованості по тілу кредиту, які - на погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом та в яких розмірах, яка сума грошових коштів була відрахована - на погашення заборгованості по штрафним санкціям, тощо. Так з наданої виписки про рух коштів по картці від 12.03.2024 р., вбачається, що рахунок відповідача був поповнений 26.11.2019 р. на 550 грн., 27.12.2019 р. на 3 000 грн. та 2 478 грн., 02.01.2020 р. на 200 грн., 21.01.2020 грн. на 250 грн., 24.02.2020 р. на 2 750 грн., 2 000 грн. та 1 000 грн., 24.03.2020 р. на 5 100 грн., 31.07.2020 р. на 500 грн., 30.08.2020 р. на 1 000 грн. та 400 грн., 12.09.2020 грн. на 100 грн., 12.10.2020 р. на 2 700 грн. та 5 грн., 04.01.2021 р. на 200 грн., 24.01.2021 р. на 300 грн., 25.01.2021 р. на 400 грн., 31.01.2021 р. на 498,76 грн.,10.02.2021 р. на 500 грн., 15.02.2021 р. на 400 грн., 28.03.2021 р. на 1 750 грн., 31.03.2021 р. на 250 грн., 18.04.2021 р. на 200 грн., 26.04.2021 р. на 700 грн., 10.05.2021 р. на 3 100 грн., 22.06.2021 р. на 1 800 грн., 31.07.2021 р. на 500 грн., 01.08.2021 р. на 800 грн., всього на суму 33 431,76 грн. З наданої детальної виписки по карті вбачається, що з відповідача було списано відсотків на суму 16 229,46 грн. Однак, вважають, що підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитом у будь-якому розмірі відсутні, а отже відсутні правові підстави для стягнення взагалі з відповідача на користь Позивача заборгованості по відсоткам. Таким чином, відповідач сплатив за період з вересня 2019 року по серпень 2021 року суму в розмірі 33 431,76 грн., а позивач намагається стягнути 36 252,37 грн., Отже, вважають, що якщо на користь позивача і підлягають стягненню якісь гроші, то вказана сума повинна становити суму в розмірі 2 820,61 грн., тобто різниця між наданими позивачем відповідачу грошима та сплаченими відповідачем на користь позивача грошима, оскільки позивач, не довів та не підтвердив належними доказами розмір заборгованості, яку намагається стягнути з відповідача.

Представник позивача АТ «Універсал Банк» у судове засідання не з`явився, до позовної заяви надав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Отже, суд на підставі положень ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справ за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи, сторонами подані передбачені законом заяви по суті та задля дотримання розумних строків розгляду справи.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст.247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з таких підстав.

Між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписано анкету-заяву від 23.09.2019, в результаті якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.10).

У анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_1 погоджується з тим, що дана заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір, та зобов`язався виконувати його умови.

До позову банком долучено витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, довідка по картці «Чорна картка monоbank», паспорт споживчого кредиту та таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача (а.с.11-28 на звороті).

Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором станом на 19.09.2023 становить 36252,37 грн., з них 36252,37 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) (а.с.8-9).

З виписки руху коштів від 12.03.2024 за договором б/н за період 23.09.2019-19.09.2023 станом на 19.09.2023 заборгованість складає 36252,37 грн. (а.с.76-78).

Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» б/н на підставі договору, укладеного між позивачем та ОСОБА_1 , останньому було видано картку НОМЕР_1 з терміном дії до 06/24 (а.с.79).

З довідки про розмір встановленого кредитного ліміту за карткою, оформленої на ОСОБА_1 кредитний ліміт по картці змінювався декілька разів, максимально був збільшений до 35500 грн. (а.с.80).

З детальної виписки про рух коштів по картці № НОМЕР_1 за договором № б/н від 23.09.2019 укладеного між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 станом на дату розрахунку заборгованості 19.09.2023, встановлено, що відсотки за кредитом становлять 16229,46 грн., поповнення картки складає суму у розмірі 34 786,52 грн., витрати у сумі 54809,43 грн. (а.с.81-82).

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором № б/н від 12.03.2024 ОСОБА_1 у добровільному порядку погашався наданий кредит, всього на суму 34786,52 грн. та відсотки по кредиту.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частини першої статті 1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору).

Публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першій статті 634 ЦК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У анкеті-заяві позичальника від 23.09.2019 процентна ставка не зазначена. Процентні ставки та інші відомості щодо кредиту, зазначені у «Паспорті споживчого кредиту», який не містить підпису відповідача.

Водночас суд зауважує, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 23.05.2020 по справі № 393/126/20 відступив від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573св20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707св19), про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом.

Верховний Суд у зазначеній постанові дійшов висновку, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація;правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту.

Отже, підписання паспорту споживчого кредита не може вважатися належним чином укладенням договору про споживчий кредит, дотриманням його форми та погодження умов.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 18 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, позивач не пред`явив. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, кредитор має право вимагати виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, Велика Палата Верховного Суду погоджується із висновком судів попередніх інстанцій, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 (провадження №61-20093св19) зазначено, що:

«в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі)».

Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.

Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19)».

У цій справі в анкеті-заяві від 23.09.2019 ОСОБА_1 просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт згідно з додатком до анкети-заяви, а строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена (а.с.10).

Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема статтями 625, 1048 ЦК України, банк не пред`явив.

Оскільки в анкеті-заяві від 23.09.2019 строки здійснення періодичних платежів за кредитом не встановлені, то банк-позивач неправомірно та безпідставно списав внесені на погашення боржником кошти в рахунок погашення відсотків за користування кредитом та суд вважає за потрібне зарахувати ці кошти на погашення тіла кредиту у розмірі 34786,52 грн. сплачені відповідачем за період з листопада 2019 року по серпень 2021 року, зменшивши суму заборгованості за тілом кредиту у розмірі 18557,06 грн. за рахунок протиправно списаних банком відсотків у розмір 16229,46 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 18.05.2022 у справі №697/302/20.

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає частковому стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача у сумі 1373,90 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 273-275, 354,355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місцезнаходження 04114, м. Київ, вулиця Автозаводська,буд. 54/9) заборгованість станом на 19.09.2023 за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23.09.2019 у сумі 18557,06 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місцезнаходження 04114, м. Київ, вулиця Автозаводська,буд. 54/9) судовий збір в розмірі 1373,90 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1310,10 грн. покладаються на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 26.03.2024.

Суддя О.В. Поштаренко