Справа №757/9163/22-ц
Апеляційне провадження №22-ц/824/3660/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Павлової В.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2023 року про закриття провадження у цивільній праві за позовом ОСОБА_1 до Бориспільского відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державної казначейської служби України.

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки звернуто стягнення на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,2500 га у Київській області, Бориспільський район, Процівська сільська рада, с. Проців. На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист, який надіслано до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, який постановою від 28.02.2018 року відкрив виконавче провадження № НОМЕР_1. 04.03.2019 року на підставі заяви стягувача про повернення виконавчого документа винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. У той же день БМВ ДВС ГТУЮ у Київській області винесено постанову від 04.03.2019 року про стягнення виконавчого збору з позивача в розмірі 6 830,94 доларів США (185 460,02 грн.). Протягом 2019-2021 років БМВ ДВС ГТУЮ у Київській області проводилось стягнення коштів з позивача на підставі вказаної постанови від 04.03.2019 року. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.12.2020 року у справі № 320/5681/20 за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови визнано протиправною та скасовано постанову БМВ ДВС ГТУЮ у Київській області про стягнення виконавчого збору від 04.03.2019 року з ОСОБА_1 у розмірі 6 830,94 доларів США. Згідно з довідкою про стягнення за вказаною постановою стягнуто з позивача та перераховано відповідачу-1 борг у розмірі 5 895,10 грн. та 369,00 грн., а всього 6 264,10 грн. 05.05.2021 року позивач надіслав заяву до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження та повернення незаконно стягнутих коштів позивачу.31.05.2021 року позивач надіслав заяву до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з проханням вжити заходів в межах компетенції для виконання рішення суду. Проте, станом на 14.02.2022 року безпідставно набуті кошти позивачу не повернуто.

На підставі наведеного, просив суд стягнути з Держави Україна шляхом списання у безспірному порядку з Єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь позивача грошові кошти в розмірі 6 264,10 грн. на відшкодування матеріальної шкоди.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2023 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди закрито. Відповідно до ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд роз`яснив позивачеві, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції окружного адміністративного суду.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, 13 листопада 2023 року позивач направив апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржувану ухвалу вважає незаконною та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржувану ухвалу скасувати та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті.

Станом на день розгляду справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

13 лютого 2024 року на адресу суду від заявника надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання 14.03.2024 року сторони по справі не з`явились, про розгляду справи належним чином повідомлялись, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надали.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне:

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що такий позов належить до компетенції окружного адміністративного суду та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства в порядку, визначеному КАС України, оскільки стосується дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

1-1) спорах адміністратора за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про оборонні закупівлі", крім спорів, пов`язаних із укладенням державного контракту (договору) про закупівлю з переможцем спрощених торгів із застосуванням електронної системи закупівель, а також зміною, розірванням і виконанням державних контрактів (договорів) про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень";

13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

14) спорах із суб`єктами владних повноважень з приводу проведення аналізу ефективності здійснення державно-приватного партнерства;

15) спорах, що виникають у зв`язку з оголошенням, проведенням та/або визначенням результатів конкурсу з визначення приватного партнера та концесійного конкурсу;

16) спорах щодо здійснення державного регулювання, нагляду і контролю у сфері медіа.

Апеляційним судом встановлено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.12.2020 року в справі №320/5681/20 за позовом ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови, визнано протиправним та скасовано постанову Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про стягнення виконавчого збору від 04.03.2019 ВПНОМЕР_2 з ОСОБА_1 у розмірі 6830,94 доларів США.

За змістом позовної заяви предметом розгляду у цій справі не є вимоги про оскарження дій приватного виконавця, вказаний позов не може бути віднесений до адміністративної юрисдикції як такий, що підлягає розгляду адміністративними судами на підставі частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» та частини першої статті 287 КАС України.

Оскільки у цій справі спірні правовідносини пов`язані з безпідставним, на думку позивача, неповерненням відповідачем йому грошових коштів, то спір не є публічно-правовим, а випливає з відносин, які стосуються реалізації права позивача на захист майнових прав, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. При цьому, враховуючи відсутність між сторонами господарських правовідносин, як і спору про право, який виник з таких правовідносин, відсутність імперативних норм процесуального закону про віднесення такого виду спору до юрисдикції господарських судів, спір у цій справі має вирішуватися в порядку цивільного судочинства. До таких висновків щодо юрисдикції спору дійшов Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду у постанові від 22 жовтня 2020 року у справі № 910/4286/20, та у складі Касаційного цивільного суду в постанові від 05 лютого 2020 року у справі № 201/8493/18.Постанова ВП ВС від 26 жовтня 2022 року справа № 229/1026/21.

З огляду на вищевказані норми, спір про стягнення коштів може бути розглянуто в порядку адміністративного судочинства виключно за умови його поєднання з вимогою про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень. Сама ж по собі вимога про стягнення коштів не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В даній справі ОСОБА_1 вже отримав рішення про оскарженні рішення суб`єкта владних повноважень. За таких умов, вимога про стягнення коштів підлягає розгляду в порядку саме цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі наведеного, враховуючи порушення процесуального закону, допущені при постановленні оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла до висновку про те, що ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько