Справа № 585/4667/24
Номер провадження 2/585/1318/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05 грудня 2024 року м.Ромни
Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді - Євлах О.О.
секретаря судового засідання - Безручко О.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу
відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський молочний комбінат»
вимоги позивача: про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні,-
негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.
1. Позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський молочний комбінат» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні.
19 травня 2024 року, вона була звільнена з роботи за власним бажанням ст. 38 КЗпП України, про, що в моїй трудовій книзі було зроблено запис, але виплати всіх сум, що належать мені від підприємства, відповідно до норм чинного законодавства на день звільнення не було здійснено.
Із розрахункових листів, що видаються Роботодавцем працівникам (копія додається), вбачаються суми нарахованої заробітної плати, які, так і не були мені виплачені, а саме:
-Лютий 2024 року: нараховано: 4498,56 грн., до оплати: 3621,34 грн.;
-Березень 2024 року: нараховано: 4873,44 грн., до оплати: 3923,12 грн;
-Квітень 2024 року: нараховано: 5939,94 грн., до оплати: 4781,65 грн;
-Травень 2024 року: нараховано: 3452,73 грн., до оплати: 2779,45 грн.
6 вересня 2024 року, вона отримала листа від Держпраці Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (копія додається), зі змісту якого вбачається, що посадовою особою Міжрегіонального управління, у відповідності до положень Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», з врахуванням особливостей встановлених статтею 16 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», здійснено спробу проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у ТОВ «Роменський молочний комбінат». Проте, за адресою ТОВ «Роменський молочний комбінат» зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_1 , знайти суб`єкт господарювання та його посадових осіб не вдалося.
Також було зазначено, що зважаючи на те, що Міжрегіональне управління з об`єктивних причин не може провести захід контролю на підставі мого звернення, їй було роз`яснено, що з метою захисту своїх порушених трудових прав, вона має право згідно із ст. 55 Конституції України, ст. ст. 221, 233 КЗпП України звернутися із позовом до місцевого суду.
Відповідно до ст. 47 КЗпП України, Роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116 КЗпП України) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 КЗпП України, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
Вона останні два місяці перед звільненням перебувала в основній щорічній відпустці, тож у день звільнення вона не працювала. Трудову книжку на руки вона отримала, а копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені мені суми при звільненні - ні, а розрахунок з нею пообіцяли здійснити в найкоротші терміни.
Неодноразово вона зверталася в усній формі до Відповідача з вимогою щодо виплати їй заборгованості по заробітній платі, але станом на дату подання цієї позовної заяви розрахунок зі мною так і не був здійснений.
6 жовтня 2024 року вона звернулася до керівництва ТОВ «Роменський молочний комбінат» письмово з Вимогою про надання письмового повідомлення про нараховані та не виплачені суми працівнику при звільненні та здійснення розрахунку (копія Вимоги та чеків, додаються). Нею було відправлено цього ж листа-вимогу засобами електронного зв`язку, на відомі їй електронні адреси керівництва ТОВ «Роменський молочний комбінат», а саме: ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У вимозі вона прохала видати їй копію наказу про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та не виплачені їй суми при звільненні (із зазначенням окремо кожного виду виплати основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні), та здійснити розрахунок всіх належних їй від підприємства сум, в тому числі середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, згідно її банківських реквізитів.
Крім того позивач просить стягнути з відповідача на її користь судовий збір в сумі 1211,20 гривень.
3. Відповідач заперечення на позовну заяву суду не подав.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
4. Сторони в судове засідання не з`явилися. Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала а просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.
5.Відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його обов`язкової участі суду не надав.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
6. Ухвалою суду від 08 листопада 2024 року (а. с.38) було постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
7. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.
8. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.
9. Судом встановлено, що до суду звернулася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .(а.с.6-8)
10. Згідно копії трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була прийнята 14.07.2021 року на посаду провідного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський молочний комбінат» звідки була звільнена з роботи за власним бажанням 19.05.2024 року (наказ №4 від 17.05.24). (а.с.9-17).
11. Згідно розрахункового листа за період з 01/02/2024 по 29/02/2024 року нараховано 4498,56 грн до сплати 3621,34 грн., з 01/03/2024 по 31/03/2024 року нараховано 4873,44 грн до сплати 3923,12 грн., з 01/04/2024 по 30/04/2024 року нараховано 5939,94 грн до сплати 4781,65 грн., з 01/05/2024 по 31/05/2024 року нараховано 3452,73 грн до сплати 2779,45 грн. (а.с.18).
12. 10.08.24 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до начальника Управління інспекційної діяльності у Сумській області в якій просила вирішити питання щодо проведення з нею розрахунку ТОВ «Роменський молочний комбінат». (а.с.19)
13.Згідно листа Північно-Східного міжрегіонального Управління Служби з питань праці звернення ОСОБА_1 направлено за належністю до Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці - 13.08.24 року. (а.с.20)
14. Листом від 06.09.24 року Центрально-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці повідомило ОСОБА_1 повідомлено про закриття адміністративного провадження відповідно до ст..65 Закону №2073 в зв`язку з неможливістю провести захід контролю на підставі поданого звернення та рекомендовано звернутися з позовом до місцевого суду. (а.с.21-23).
15. 07.10.2024 року ОСОБА_1 направила ТОВ «Роменський молочний комбінат» вимогу про надання письмового повідомлення про нараховані та не виплачені суми працівнику при звільненні, та здійснення розрахунку (в порядку ст..47, 116,117 КЗпП України). (а.с.24)
16. Згідно вимог ч.1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується верховенством права. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.
Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
Згідно ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 43 Конституції України закріплено право на працю і заробітну плату, а саме визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом.
Стаття 55 Конституції України наголошує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці "Про захист заробітної плати" № 95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін "заробітна плата" означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано. Цьому визначенню відповідає поняття заробітної плати, передбачене у частині першій статті 94 КЗпП України.
Наведений зміст поняття заробітної плати узгоджується з одним із принципів здійснення трудових правовідносин - відплатність праці, який дістав відображення у пункті 4 частини I Європейської соціальної хартії (переглянутої) від 3 травня 1996 року, ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, за яким усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Частиною 1 ст. 94 КЗпП України визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
На підставі ст. 15 ЗУ "Про оплату праці" від 24.03.1995р. оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці, а згідно ст. 24 цього Закону своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.
За вимогами ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця…
В абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року зазначено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.
Середній заробіток працівника визначається відповідно ст. 27 ЗУ "Про оплату праці" за правилами передбаченими положенням Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100. Відповідно до п.5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацом І п.8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються, із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадиться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадку передбаченим чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється, виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.
VІ. Оцінка Суду.
VІІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
18. Щодо розподілу судових витрат, суд приходить до наступних висновків. Оскільки позивачка при звернення до суду сплатила судовий збір в розмірі 1211,20 гривень, а тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України в зв`язку з задоволення позову, судовий збір в розмірі 1211,20 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 81,141,258-259, 263-265, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -
1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський молочний комбінат» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні,- задовольнити.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканка : АДРЕСА_2 .

Відповідач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «РОМЕНСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ КОМБІНАТ» , юридична адреса: 32312, Кам`янець-Подільський район, адреса місцезнаходження: м.Ромни, вул.Київська,94, Роменського району, Сумської області,42000.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ