Провадження № 2/557/119/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року селище Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді Тишкуна П.В.

за участі секретаря судового засідання Довгалець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Гоща в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів»» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором від 29.10.2021 року №23389-10/2021 в розмірі 27500 грн.

Свої позовні вимоги «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» обгрунтовує тим, що 29.10.2021 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №23389-10/2021, який підписано електронним підписом відповідача, відтвореним шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.

За умовами даного договору ОСОБА_1 отримав грошові кошти, зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування та сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. п. 1.6 п.1 кредитного договору невід`ємною частиною договору є правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства https://www.zecredit.com.ua. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

Ці Правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію необхідну для укладення договору.

21.09.2022 між TOB «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 21092022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказані у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №21092022 від 21.09.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №23389-10/2021 в сумі 27500 грн. з яких: 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 18500 грн. сума заборгованості за відсотками.

Таким чином позивач вважає, що ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №23389-10/2021 і просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 27500 грн., а також судові витрати по справі.

Ухвалою Рівненського районного суду від 22.12.2023 справу передано за підсудністю на розгляду Гощанський районний суд Рівненської області.

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 23.01.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач із заявленими вимогами не погодилась. Від представника відповідача ОСОБА_2 06.02.2024 через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву. Вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню зазначаючи, що на підтвердження позовних вимог позивач подав до суду копію договору № 23389-10/2021 від 29.10.2021, однак, приєднаний до матеріалів справи Договір не містить підписів сторін. Вважає, що доказів укладення такого договору, який за формою відповідає вимогам цивільного законодавства, позивачем не надано. Вказує, що позивачем не надано доказів того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалася у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що вона підписувалася електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Тому, наявна у матеріалах справи копія договору не може вважатись електронним документом (копією електронного документу), оскільки не відповідає вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та не є належним доказом укладення договору оренди майна з правом викупу між сторонами. Зазначає, що позивачем не доведено факту укладення сторонами договору №23389-10/2021 від 29.10.2021, що в свою чергу, свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ЄАПБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Від представника позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Панкратової Т.В. через систему «Електронний суд» 14.02.2024 одержано у відповідь на відзив додаткові пояснення у справі. Вважає відзив безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до умов Договору №23389-10/2021, невід`ємною його частиною є Правила надання грошових коштів у позику , що розміщені безпосередньо на сайті Позикодавця, та зі змістом яких Відповідач був ознайомлений на момент укладення Договору, Відповідач розумів, що Договори укладається Сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням Інформаційно-телекомунікаційної системи Позикодавця, в результаті чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у Сторін Договору позики виникають цивільні права та обов`язки.

Звертає увагу, що укладання угоди без заповнення Заявки Клієнтом є неможливим, тому наведені представником відповідача доводи про те, що він не підписував кредитного договору спрямовані з метою уникнути виконання взятих на себе зобов`язань.

Зазначає, що кваліфікований електронний підпис відрізняється від інших підписів тим (крім технічної частини), що він генерується, перевіряється і контролюється спеціально сертифікованими (державою) установами. Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором по суті є видом вдосконаленого цифрового підпису, хоча в Законі України «Про електронну комерцію» так і не називається. Його суть полягає у використанні одноразових повідомлень (паролів, кодів, підтверджень) шляхом телекомунікаційних засобів. Найчастіше використовуються СМС, повідомлення в месенджерах в якості підтвердження волі підписанта. ЕПОІ широко використовується, наприклад, в сфері мікрокредитування.

Також вказує, що відповідно до умов договору кошти надаються позичальнику у безготівковій формі шляхом перерахування на банківську карту вказану ним. Доступ до виписок по картці, на яку було перераховано кошти, має банк-емітент та відповідач ОСОБА_1 . Проте, відповідачем не було надано суду належних і допустимих доказів того, що кошти не були зараховані на його картковий рахунок вказаний у договорі, як і доказів того, що цей рахунок йому не належить.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем, вважає, що підстави для відшкодування таких у розмірі 5000 грн., з урахуванням реальності витрат та розумності їх розміру, з огляду на малозначність та складність справи, відсутні

Зважаючи на наведене просить позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» задовольнити в повному обсязі.

Від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Калініна Сергія Костянтиновича через систему «Електронний суд» 19.02.2024 надійшли заперечення (на відповідь на відзив). Просить суд врахувати, що процесуальним законодавством не передбачено подання письмових пояснень у відповідь на відзив, а тому подання їх позивачем вважає намаганням уникнути залишення відповіді на відзив без розгляду, оскільки позивачем було порушено строк її подання. За таких обставин просить суд не приймати до уваги ці письмові пояснення, як і додатки до них.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Позивач має право надати відповідь на відзив протягом 5 днів з моменту отримання відзиву.

Згідно ч. 3 ст.179 ЦПК України до відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - п`ятою статті 178 цього Кодексу.

Відповідно до ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Сторони в судове засідання 26.03.2024 не з`явилися. Представник позивача у поданих заявах по суті просив розгляд справи проводити у відсутності представника ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Від відповідача та його представника заяв, клопотань не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Суд встановив, що на підтвердження обставин якими позивач обґрунтовує свої вимоги, ним надано текст договору про надання фінансового кредиту №23389-10/2021 від 29.10.2021 рок, за яким позивач зобов`язувався надати відповідачу кредит на суму 9000 грн. Як «Клієнт» у тексті вказаних договорів вказаний « ОСОБА_1 », а також містяться слова «Електронний підпис 6712».

За умовами даного договору Клієнт отримав грошові кошти та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно із Графіком платежів, який є невід`ємною частиною Договору. Проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування та сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. п. 1.6 п.1 кредитного договору невід`ємною частиною договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайтах товариства https://www.zecredit.com.ua. Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.

21.09.2022 між TOB «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 21092022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги до боржників, вказані у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №21092022 від 21.09.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №23389-10/2021 в сумі 27500 грн. з яких: 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 18500 грн. сума заборгованості за відсотками.

Згідно розрахунку позивача заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №23389-10/2021 складає 27500 грн. з яких: 9000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 18500 грн. сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 5 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною шостою цієї статті передбачено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер моб. телефону відповідача.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 КПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, позивач повинен надати суду докази на підтвердження того, що саме відповідач підписав договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Однак, суду не надано доказів надання позивачем відповідачу засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі одноразового ідентифікатора (алфавітно-цифрова послідовність), або отримання відповідачем одноразового ідентифікатора (алфавітно-цифрова послідовність) після реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача, та підписання саме цим одноразовим ідентифікатором електронного правочину. Тому факт укладення договору з відповідачем позивачем не доведений.

Обґрунтовуючи позов, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» зазначило, що ОСОБА_1 отримав кошти в розмірі 9000 грн. від ТзОВ «Інвеструм» за договором укладеним 29.10.2021 року, однак доказів надання відповідачу вказаних коштів матеріали справи не містять.

Огляду на реальність кредитного договору, наявність лише розрахунку заборгованості за кредитним договором №23389-10/2021 від 29.10.2021 року не є достатньою підставою для висновку про наявність заборгованості.

Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пункту 42 розділу III Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018р. №75, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Разом із тим, суд зауважує, що ні під час звернення до суду із дійсним позовом, ні під час розгляду справи по суті, ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів», не надало доказів на підтвердження перерахування чи отримання відповідачем кредитних коштів.

Також суд вважає, що додатки до договору факторингу (акти прийому-передачі реєстру боржників та витяг з реєстру боржників, в яких зазначено прізвище, ім`я та по батькові боржника, номер договору, дата його укладання та сума боргу) без банківської виписки з особового рахунку позичальника жодним чином не підтверджує, яку суму коштів отримав відповідач за укладеними договорами, яка частина тіла кредиту та відсотків за його користування була сплачена ним, а яка частина сплачена не була стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування.

Так обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд вважає, що лише виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами, що підтверджують рух коштів по конкретному рахунку, вміщують записи про операції та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором, проте вони суду надані не були.

За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити наявність підстав для стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором, укладеним ним з ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», відсутність в матеріалах справи первинних банківський документів не тільки позбавляє суд можливості перевірити факт перерахування чи отримання позичальником коштів у кредит, але і перевірити розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстав та порядку нарахування відсотків за користування кредитом.

При цьому у суду відсутній обов`язок суду вважати доведеною та встановленою ту обставину, про яку стверджує позивач, оскільки відповідно до приписів ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення.

Відповідно до ст. 12 ч.3, 4 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», що має наслідком відмову у їх задоволенні в повному обсязі.

Вирішуючи питання судових витрат у справі суд виходив з такого.

Судові витрати в цій справі складаються з судового збору та витрат на надання правової допомоги.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, то відповідно до ст.141 ЦПК України підстав для стягнення з відповідача судових витрат (судового збору) немає.

Представник відповідача просив вирішити питання про стягнення з позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, представник позивача надає ордер про надання правничої (правової) допомоги № 1196487 від 05.02.2024, договір про надання правової допомоги від 24.01.2024, акт від 05.02.2024 виконаних робіт (наданих послуг) та платіжну інструкцію №542806624 про сплату ОСОБА_1 2500 грн. АБ «Калінін і партнери».

Перевіривши наданий представником відповідача акт виконаних робіт з переліком наданих послуг та їх вартістю, суд не може погодитись з певними його пунктами.

Так, у акті виконаних робіт представником вказано, що загальна вартість послуг складає 5000 грн. Вартість визначена з урахуванням того, що тривалість усної консультації склала 1 год, вартість однієї години консультації 500 грн; вартість послуги з вивчення та аналізу позовної заяви з додатками (термін виконання 2 години) склала 1000 грн. ; вартість послуги з складання оформлення та подання до суду відзиву на позовну заяві (термін виконання 7 годин) склала 3500 грн.

На думку суду ці пункти не можна відокремлювати, як окремі послуги, а тому суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару підлягає до часткового задоволення, а саме в розмірі 3500,00 гривень.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь до ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , місцезнаходження юридичної особи: 01032, м. Київ вул. Симона Петлюри, 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Тишкун П.В.