Справа № 355/504/19
Провадження № 4-с/355/6/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Троценко Т. А.

за участю секретаря Ліберацької Ю. В.

представника скаржника адвоката Віданової О. В.

державного виконавця Бердник А. О.

стягувача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Баришівка Київської області цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії заступника начальника Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Бердник Анастасії Олексіївни щодо винесення постанов про накладення штрафу та стягнення виконавчого збору,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії заступника начальника Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Бердник А. О., у якій вказала, що рішенням Баришівського районного суду Київської області від 24. 09. 2019 року з неї стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів з 28. 03. 2019 року до повноліття дитини, а також стягнуто судові витрати в сумі 768,40 грн.

07. 10. 2019 року державним виконавцем Баришівського РВДВС Косенко О. В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60253785 з виконання виконавчого листа № 2-355/268/19, виданого Баришівським районним судом 24. 09. 2019 року в межах суми платежу за один місяць, а 04. 11. 2019 року винесена постанова ВП № 60483509 про стягнення аліментів до повноліття дитини.

Проте тільки у лютому 2024 року після звернення її представника до Баришівського відділу ДВС їй стало відомо про існування вказаного виконавчого листа.

Вказує, що у виконавчому листі вказана адреса місця її проживання АДРЕСА_1 , однак за вказаною адресою вона ніколи не проживала та не була зареєстрованою, місцем її реєстрації є АДРЕСА_2 .

У лютому 2024 року їй було направлено постанова про відкриття виконавчого провадження та розрахунок заборгованості зі сплати аліментів № 60483509 від 02. 10. 2023 року станом на 17 квітня 2023 року (повноліття дитини), відповідно до якого заборгованість склала 133 564,49 грн.

Після того, як вона направила до відділу ДВС квитанції про сплату аліментів на суму 27 442, 90 грн., заборгованість зі сплати аліментів стала складати 10 392, 69 грн.

07. 06. 2024 року вона повністю погасила заборгованість по сплаті аліментів і у заяві до державного виконавця просила закінчити виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» та зняти усі обмеження, заборони, винесені в рамках ВП № 60483509 та виключити її з реєстру боржників.

Проте 29. 01. 2024 року виконавчою службою було винесено постанову про накладення на неї як на боржника, штрафу в розмірі 66 782,24 грн. та постанову про стягнення виконавчого збору в рамках виконавчого провадження в сумі 12 354, 79 грн., про які вона дізналася лише 10 липня 2024 року.

Обгрунтовуючи свою скаргу, вказує на те, що вона не знала про наявність рішення суду про стягнення з неї аліментів на утримання дитини, постанову про відкриття виконавчого провадження не отримувала внаслідок того, що мешкає не за тією адресою, яка вказана у виконавчому листі, виданому Баришівським районним судом Київської області.

Ще до звернення стягувача з позовом про стягнення з неї аліментів, у лютому 2019 року виїхала з України в Італію і більше не поверталася, заборгованість по аліментах склалася не з її вини, бо вона не знала про наявність виконавчого провадження, не мала на меті не сплачувати аліменти, і якби знала про вказані обставини не створювала би заборгованості по аліментах.

Крім того, вона у добровільному порядку надсилала гроші стягувачу на утримання доньки, вказані нею згідно квитанцій суми грошових переводів державним виконавцем враховано при визначенні розміру боргу, ухилення від сплати аліментів з її боку фактично не було, отже підстав для накладення на неї штрафу як санкції за невиконання рішення суду немає, і державний виконавець, не розібравшись, винесла оскаржувану постанову, а крім того, стягнула з неї виконавчий збір.

Зазначила, що у постанові ВДВС про накладення штрафу відсутній розмір заборгованості по сплаті аліментів, що суперечить вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», і це вказує на незаконність винесеної постанови.

Просить визнати незаконними дії заступника начальника Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Бердник А. О. щодо винесення постанов про накладення штрафу в розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки в розмірі 66782,24 грн. та про стягнення виконавчого збору в сумі 12 354, 79 грн., визнати незаконними та скасувати вказані постанови.

В судовому засіданні представник скаржника підтримала скаргу у повному обсязі і просить задовольнити на тих підставах, які вказані у скарзі.

Вказала, що ОСОБА_2 працює за кордоном, про наявність відносно неї виконавчого провадження нічого не знала, дитині надсилала на утримання гроші, про що є відповідні квитанції, отже підстав для накладення на неї штрафу та стягнення виконавчого збору немає.

Державний виконавець Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Бердник А. О. надала заперечення на скаргу, у яких зазначила, що на примусове виконання Баришівського ВДВД надійшла заява ОСОБА_4 від 31. 10. 2019 року про примусове виконання виконавчого листа № № 2-355/268/19, виданого Баришівським районним судом 24. 09. 2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28. 03. 2019 року до повноліття дитини.

На підставі ст. ст. 3,4,24,25-27 Закону України «Про виконавче провадження» 04. 11. 2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60483509.

Боржником ОСОБА_2 рішення суду про сплату аліментів злісно не виконувалося, боржниця на виклики державного виконавця не з`являлася, інформацію про доходи не подавала.

02. 09. 2020 року відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості по сплаті аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяця, державним виконавцем винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження громадянину у праві виїзду за кордон, у обмеженні керування транспортними засобами, у обмеженні права користування вогнепальною, мисливською та пневматичною зброєю, у обмеженні права на полювання, а також накладено арешт на все майно.

Усі виконавчі документи були надіслані боржнику за адресою, вказаному у виконавчому документі, заяв боржника про зміну адреси до ВДВС не надходило.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50% суми заборгованості зі сплати аліментів.

З наданих адвокатом квитанцій про грошові перекази вбачається, що ОСОБА_2 за увесь період з 2019 року по 2023 рік здійснила оплату аліментів лише 6 разів на загальну суму 600 євро.

Оскільки заборгованість на момент досягнення дитиною повноліття становила 133 564,49 грн., державним виконавцем на підставі п. 3 ч.14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» 29. 01. 2024 року винесено постанову про накладення на ОСОБА_2 штрафу в розмірі 66 782,24 грн. на користь ОСОБА_4 .

Оскільки боржником сплачено заборгованість по аліментам лише 07.06. 2024 року, державним виконавцем 10. 06. 2024 року винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в рамках виконавчого провадження в розмірі 12 354,79 грн.

В судовому засіданні державний виконавець підтримала свою позицію і просить у задоволенні скарги відмовити, оскільки вищевказані постанови винесені відповідно до вимог чинного законодавства.

Стягувач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечує, пояснив, що він сам виховував доньку, утримував її, ОСОБА_2 з дитиною не спілкувалася, але знала про наявність відносно неї виконавчого провадження про стягнення аліментів та наявність боргу, тому просила його дати розписку про погашення боргу, щоб вона могла в`їхати в Україну. В даний час за гроші, які стягнуті в якості штрафу, донька зможе оплатити за навчання.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 виходячи з наступного.

Стаття 447 ЦПК України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно вимог ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що на виконанні Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № № 2-355/268/19, виданого Баришівським районним судом 24. 09. 2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28. 03. 2019 року до повноліття дитини.

04. 11. 2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60483509.

Судом встановлено, що боржником рішення суду про сплату аліментів злісно не виконувалося, на виклики державного виконавця ОСОБА_2 не з`являлася, інформацію про доходи не подавала, у зв`язку з чим відносно неї державним виконавцем 02. 09. 2020 року були накладені постанови про тимчасові обмеження у праві виїзду за кордон, у обмеженні керування транспортними засобами, у обмеженні права користування вогнепальною, мисливською та пневматичною зброєю, у обмеженні права на полювання, а також накладено арешт на все майно.

На день досягнення дитиною повноліття 17. 04. 2023 року заборгованість по сплаті аліментів склала суму в розмірі 133 564,49 грн., тому заступником начальника Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Бердник А. О. на підставі п. 3 ч.14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» 29. 01. 2024 року винесено постанову про накладення на ОСОБА_2 штрафу в розмірі 66 782,24 грн. на користь ОСОБА_4 , а у зв`язку з тим, що усю суму боргу по аліментах боржником сплачено лише 07. 06. 2024 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в рамках виконавчого провадження в розмірі 12 354,79 грн.

Вказані постанови скаржниця просить скасувати як незаконні, визнавши дії державного виконавця при винесенні їх незаконними.

Стаття 1 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Повноваження державного виконавця при здійсненні своїх обов`язків передбачені ст. 18 вказаного Закону.

Судом встановлено, що на момент винесення оскаржуваних постанов: від 29. 01. 2024 року - про накладення на ОСОБА_2 штрафу в розмірі 66 782,24 грн. на користь ОСОБА_4 , та від 10. 06. 2024 року про стягнення з боржника виконавчого збору в рамках виконавчого провадження в розмірі 12 354,79 грн. державний виконавець діяла у межах своїх повноважень та відповідно до закону.

Скаржниця не довела того факту, що на момент винесення постанови про накладення на неї штрафу за несплату аліментів заборгованість по аліментам була відсутня, не спростувала вона також і того факту, що повністю погасила борг по аліментах лише 10. 06. 2024 року, що дало підстави державному виконавцю виконати умови п. 1 ч. 4 ст. 24 ЗУ «Про виконавчий збір».

Посилання скаржниці на те, що вона не знала, що відносно неї є виконавче провадження спростовується матеріалами справи, поясненнями стягувача, а також тією обставиною, що вона здійснювала погашення боргу по аліментах, які були враховані державним виконавцем при визначенні остаточної суми боргу на момент повноліття дитини.

Те, що у оскаржуваній постанові від 29.01. 2024 року відсутня конкретна сума боргу по аліментах не робить цей документ недійсним з огляду на те, що в ньому відображені обставини, які існували на день її винесення, а розрахунок боргу зроблено державним виконавцем окремо, і його розмір скаржницею визнається.

На підставі вищевикладеного суд у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовляє у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 1,18,24,25,71 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 447,451 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії заступника начальника Баришівського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Бердник Анастасії Олексіївни щодо винесення постанов про накладення штрафу та стягнення виконавчого збору відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 06. 12. 2024 року.

Суддя Баришівського районного суду Т. А. Троценко