Сарненський районний суд
________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 572/973/24
Провадження № 2/572/603/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - КУДІНІЙ А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни цивільну справу №572/973/24 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований із ОСОБА_4 10 червня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №89. Крім цього, позивач просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини : ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із позивачем, залишивши її на виховання батька.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем в позовній заяві вказано, що сторони по справі перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 10 червня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області, про що зроблено актовий запис №89.

Від шлюбу сторони мають двох дітей : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до змісту позовної заяви подружні стосунки не склались в силу різних поглядів на сімейне життя, права та обов`язки чоловіка та дружини, а також несумісності характерів.

Позивач вказує, що стосунки подружжям припинені, жоден із них не зацікавлений у збереженні сім`ї, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача із цим позовом до суду.

Крім цього, позивач вказує, що неповнолітня дитина сторін по справі дочка ОСОБА_7 , проживає із батьком та перебуває на його утриманні. Позивач зазначає, що оскільки саме він піклується про розвиток дитини, усвідомлює свій обов`язок забезпечувати нормальний фізичний та духовний розвиток дитини, слід залишити дитину на виховання батькові.

Позивачем в судове засідання подано письмову заяву, якою заявлені позовні вимоги підтримано.

Відповідач у судове засідання також подала письмову заяву, відповідно до якої остання заявлені позивачем вимоги визнала повністю.

Представник третьої особи, органу опіки та піклування Сарненської міської ради, залученої до участі у ці й справі за ініціативою суду, у судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву, відповідно до якої просила здійснювати розгляд справи у відсутності представника.

Сторонами та представником третьої особи були заявлені клопотання про розгляд справи у їх відсутність, які судом задоволені.

Інших клопотань сторонами заявлено не було.

Правовідносини між сторонами виникли із сімейних відносин, пов`язаних із розірванням шлюбу та визначенням місця проживання неповнолітньої дитини.

Вказані правовідносини регулюються нормами СК України.

Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі доводиться наявним в матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 10 червня 2005 року, згідно із яким вказаного числа Відділом реєстрації актів цивільного стану Сарненського райуправління юстиції Рівненської області, зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , про що зроблено актовий запис №89.

Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя.

Із позовної заяви встановлено, що між подружжям систематично виникали непорозуміння на побутовому грунті, через що сімейні стосунки припинені.

Згідно із ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Подружжя має двох дітей : ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , один із яких неповнолітній, що встановлено судом із змісту позовної заяви та підтверджується наданими суду копіями свідоцтв про народження цих дітей (відповідно, серії НОМЕР_2 від 29 листопада 2005 року та серії НОМЕР_3 від 08 січня 2009 року), однак, жодна із сторін не виявила бажання до примирення.

Крім цього, частиною 2 статті 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи наведене вище, зазначені позивачем у позовній заяві обставини, тривалість часу, протягом якого у подружжя існують непорозуміння (згідно із змістом позовної заяви сторони не підтримують стосунки та проживають окремо з середини 2023 року), а також з урахуванням відсутності бажання до примирення як у позивача, так і у відповідача суд вважає, що надання сторонам строку на примирення є недоцільним, а тому позов ОСОБА_3 в частині розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Крім цього, позивач просить залишити неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виховання батькові, ОСОБА_3 .

В ході судового провадження встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачем заявлено вимогу щодо залишення дитини на виховання одному із батьків.

Суд вважає, що позивачем заявлено позовну вимогу, не у спосіб, визначений законом, адже, виховання та утримання неповнолітньої дитини, відповідно до ст.ст.150-151 СК України, є обов`язком, а не правом обох батьків цієї дитини, через що вказані правовідносини не потребують судового захисту.

Чинний Сімейний кодекс України містить поняття можливого спору щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини з одним із батьків.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України - якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач зазначав, що дитина проживає із ним та перебуває на його утриманні.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем суду надано лише копію свідоцтва про народження дитини, інших доказів, які б могли вплинути на визначення місця проживання дитини сторін по справі (щодо розміру доходів позивача та відповідача, стану здоров`я дитини, доказів, що свідчать про особисту прихильність дитини та стан здоров`я її батьків, наявність або відсутність у них шкідливих звичок, що можуть негативно вплинути на розвиток та здоров`я дитини) суду надано не було.

Крім цього, із змісту ст.161 СК України вбачається, що місце проживання неповнолітньої дитини визначається судом виключно в разі наявності спору між батьками.

Відповідно до заяви відповідача та фактичних обставин справи, встановлених судом сторони проживають окремо, місце проживання дитини подружжям визначено в добровільному порядку, оскільки дочка ОСОБА_7 тривалий час проживає разом із батьком, отже, спір між сторонами з цього приводу відсутній.

Також слід зауважити, що згідно із приписами ст.160 СК України - місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Судом встановлено, що неповнолітня дитина сторін по справі - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто, на час звернення позивача із цим позовом до суду їй виповнилось 15 років, через що, відповідно до ч.3 ст.160 СК України питання визначення місця її проживання з одним із батьків вирішується не судом, а самою дитиною.

Таким чином, вимога позивача про визначення місця проживання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 із ним, не підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене, позов ОСОБА_3 підлягає до задоволення частково.

На підставі наведеного, ст.ст. 105, 110-112, 161 СК України, керуючись ст.ст. 81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (жительки АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) про розірвання шлюбу, визначення місця проживання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зареєстрований 10 червня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сарненського районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №89- розірвати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у визначенні місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із батьком - відмовити, за їх безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: