Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4970/24
Провадження № 2-о/711/143/24
УХВАЛА
28 листопада 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Булгакової Г.В.,
за участю: секретаря судового засідання Кофанової А.О.,
заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника заявників адвоката Теслі О.М., представника заінтересованої особи Свистун Ю.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення,-
20.06.2024 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Придніпровського районного суду м. Черкаси у порядку окремого провадження із заявою, в якій просили встановити факт перебування їх на утриманні померлого батька ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заява мотивована тим, що 14.01.2015 підполковник ОСОБА_4 був зарахований у списки особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України та 20.03.2020 призначений на посаду заступника командира загону із застосуванням артилерії окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». З 30.01.2015 по 23.02.2022 ОСОБА_4 безперервно, безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, а з 24.02.2022 по 19.05.2022 приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. У період з 24.02.2022 по 16.05.2022, під час тримання оборони м. Маріуполь, через гуманітарний коридор ОСОБА_4 було евакуйовано до населеного пункту Оленівка Кальміуського району Донецької області. ІНФОРМАЦІЯ_1 під час перебування у полоні, в населеному пункті Оленівка Кальміуського району Донецької області, внаслідок теракту російської федерації, ОСОБА_4 отримав множинні осколкові поранення тіла несумісні з життям та помер. 17.08.2023 ОСОБА_4 був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України. Померлий ОСОБА_4 являвся батьком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Заявниці разом зі своїм батьком не проживали, оскільки останній проходив військову службу, фактично проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.12.2007 у справі № 2-5807-2007 ОСОБА_4 сплачував аліменти утримання дочок - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку. ОСОБА_1 являється студенткою 4-го курсу Черкаського Державного Технологічного Університету, навчається за кошти державного бюджету за першим рівнем вищої освіти, денна форма здобуття освіти. ОСОБА_2 також являється студенткою 4-го курсу Київського Національного Лінгвістичного Університету, навчається за кошти державного бюджету за першим рівнем вищої освіти, денна форма здобуття освіти. До моменту взяття ОСОБА_4 в полон ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щомісячно отримували від батька грошові перекази, тобто знаходились на його утриманні. За період з 4 кварталу 2020 року по 1 квартал 2024 року заявниці будь яких доходів (окрім соціальних виплат - стипендії) не отримували, щомісячні перерахування коштів від батька, були єдиним джерелом їх доходу. Після смерті батька заявниці отримали статус члена сім`ї загиблого та отримують пенсію по втраті годувальника, яка призначена згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». 24.08.2023 заявниці звернулись до Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України із заявою про виплату їм грошового забезпечення батька - ОСОБА_4 . Військова частина НОМЕР_1 надала відповідь, відповідно до якої, грошове забезпечення може бути виплачено при підтвердженні факту перебування їх на утриманні батька. 27.01.2024 заявниці звернулись до військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України щодо виплати їм одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю батька - ОСОБА_4 . У відповідь на дану заяву було повідомлено, що оскільки не має документа, який би засвідчував те, що заявники відносяться до кола осіб, яким належить право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю військовослужбовця, підстав для виплат не має. Отже, заявниці не мають можливості отримати одноразову грошову допомогу, оскільки не встановлено факт перебування їх на утриманні померлого батька - ОСОБА_4 .
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.06.2024 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.10.2024 залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи ОСОБА_3 .
У судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_3 адвокат Свистун Ю.Л. просила закрити провадження у справі, оскільки вказана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Крім того, зазначила, що між сторонами існує спір про право.
Заявниці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також їх представник адвокат Тесля О.М. заперечували щодо закриття провадження у справі.
Представник заінтересованої особи військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за довіреністю Сидоренко Т.О. у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі.
Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи в порядку окремого провадження, суд приходить наступного висновку.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частин 1, 3 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного, позовного та окремого провадження.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина 1 статті 293 ЦПК України).
Положеннями пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 викладено правовий висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме: якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб.
З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.
Як вбачається зі змісту заяви, встановлення факту перебування на утриманні загиблого батька необхідне заявникам для реалізації права на отримання матеріальних виплат та гарантій, передбачених Законами України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022.
Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на момент смерті ОСОБА_4 ) передбачено, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
ОСОБА_3 є матір`ю померлого ОСОБА_4 та отримує грошову допомогу у зв`язку із загибеллю сина (військовослужбовця), тобто рішення у даній справі може вплинути на її права чи обов`язки, оскільки буде підставою для перерозподілу виплаченої їй суми одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі сина.
Отже, в даній справі вбачається спір про право, який повинен розглядатись в порядку позовного провадження.
Частиною 6 статті 294 ЦПК України визначено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Таким чином, оскільки під час розгляду справи у порядку окремого провадження судом встановлено наявність спору про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, суд вважає за необхідне залишити заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні померлого батька ОСОБА_4 без розгляду та роз`яснити їм право подати позов на загальних підставах.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260, 293, 294, 315 ЦПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.
Роз`яснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була врученою у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено 02.12.2024.

Головуючий: Г. В. Булгакова