БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/1329/23
Провадження № 2-о/497/5/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2024 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравцової А.В.,

присяжних: Волкової Н.Г. та Гейдарової Н.В.,

секретар судового засідання Ільєва Д.Д.,

за участю: заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград цивільну справу у порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, заінтересовані особи: орган опіки та піклування Городненська сільська рада Болградського району Одеської області та ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

16.06.2023р. гр. ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, якою просить визнати її брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним, та призначити над ним опікуном її, заявницю, посилаючись на те, що її брат є інвалідом дитинства 1-ї групи "А", його стан істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, він потребує стороннього догляду, тому його необхідно визнати недієздатною особою та призначити опікуна.

Заявниця у судовому засіданні підтримала вимоги заяви, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи орган опіки та піклування - Городненська сільська рада Болградського району Одеської області, - у судове засідання не прибув, клопотанням просить заяву задовольнити та розглянути її за його відсутністю (а.с.16).

Вислухавши у судовому засіданні заявницю, вивчивши доводи заяви, дослідивши надані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення вимог заяви по суті, документи, надані органом опіки та піклування та висновок амбулаторної судової психіатричної експертизи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про визнання недієздатним її брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлення над ним опіки - підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає у порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч.2 п.1 ст.293 ЦПК України). Главою 2 ЦПК України врегульовано саме порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

З наданих суду доказів вбачається, що згідно довідки до акту огляду МСЕК серії №2-18 ОД№097219, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був оглянутий 28.09.2011року медико-соціальною експертною комісією, та згідно її висновку є інвалідом дитинства І групи, безстроково.

Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про наявність в ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , психічного розладу, для встановлення його психічного стану (ч.1ст.239 ЦПК України), - призначив амбулаторну судово-психіатричну експертизу, висновком якої (№755 від 13.12.2023р.) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає хронічним, стійким психічним розладом (захворюванням) у виді "Важкої розумової відсталості, обумовленої дитячим церебральним паралічем" (що відповідає діагностичним критеріям рубрики F72.08 за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), у зв`язку з чим не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 пояснила, що після смерті батька і матері забрала брата - недієздатного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - проживати до себе, мешкає разом з ним однією сім`єю та здійснює догляд за ним, він через стан свого здоров`я дійсно не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не може розумно розпоряджатися пенсією по інвалідності, яку він отримує, оскільки не розуміється на грошах, читати й рахувати не може, він не може в повній мірі себе самостійно обслуговувати, навіть не встає з ліжка,- потребує сторонньої допомоги. Під ча судового засідання заявниця зв`язалася з дочкою, яка перебувала поряд з особою ОСОБА_2 , - за допомогою месенджера "Вайбер", і суд мав змогу оглянути кімнату з ліжком і дієздатною особою на ньому, - особа - ОСОБА_2 відреагував на звернення до нього суду - лише намаганням щось сказати.

Відповідно до ст.30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність в разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і у порядку, встановлених законом. Згідно з ч.1ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено у законному порядку. Відповідно до ст.3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і у порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 цього Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або з будь-яких інших підстав, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч.1ст.7 Закону). Статтею 299 ЦПК України визначено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, оскільки належними доказами у справі підтверджено, що в силу свого захворювання він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до вимог ч.1ст.41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка, а, ч.1ст.300 ЦПК України регламентовано, що суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Частиною 1 ст.60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою в разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Стаття 63 ч.4 ЦК України визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Таким чином, призначення опікуна в разі визнання особи недієздатною, - є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слуд дійшов висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу, покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому зі змісту норм ЦК та ЦПК України також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки, тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже, призначення опікуна недієздатній особі переслідує перш за все найважливішу мету не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві.

Органом опіки та піклування - Городненською сільською радою Болградського району Одеської області суду надано подання від 14.06.2023р. (а.с.11) та висновок ради опіки і піклування при виконавчому комітеті Городненської сільської ради від 14.06.2023р. за №6 (а.с.13) згідно якого він просить призначити ОСОБА_1 опікуном її брата - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народження, оскільки медичних протипоказань щодо цього вона не має, та має всі можливості для надання моральної і соціальної підтримки недієздатної особи.

Обмежень, передбачених ст.64 ЦК України, щодо призначення заявника опікуном на підставі наданих суду доказів судом не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в інтересах ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає задоволенню подання про визнання його недієздатною особою, та встановлення над ним опіки і призначення його сестру заявника ОСОБА_1 його опікуном.

Згідно приписів ст.300 ч.ч.5-9 ЦПК України, рішення суду після набрання ним законної сили слід надіслати органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. А, відповідно до ч.1ст.40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. З метою дотримання зазначених положень ЦПК України, суд зобов`язаний визначити строк дії даного рішення, який не може перевищувати двох років.

Керуючись ст.ст.15,16,36,39,41,60,64 ЦК України, ст.ст.2,10,78-80,89,263,299-300 ЦПК України, суд

ухвалив:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною та встановлення опіки, заінтересовані особи: орган опіки та піклування Городненська сільська рада Болградського району Одеської області та ОСОБА_2 .

Визнати недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Городнє Болградського району Одеської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Встановити опіку над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити строк дії даного рішення два роки з моменту набрання ним законної сили.

Копію даного рішення після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування, а також органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи, визнаної судом недієздатною.

Роз`яснити опікуну та заявнику, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною (обмежено дієздатною) має право подати опікун (піклувальник), представник органу опіки та піклування - не пізніше п`ятнадцяти днів до закінчення строку дії даного рішення. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує неусвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії у порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з моменту отримання його копії, після чого набирає законної сили. Строк для апеляційного оскарження може бути продовженим в разі його пропуску з поважних причин.

Повний текст рішення складений 03.06.2024 року.

Головуючий суддя А.В. Кравцова.

Присяжні Н.Г. Волкова

Н.В. Гейдарова