Справа № 946/928/24
Провадження № 2/946/1861/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Коробко О.Д.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі цивільну справу в загальному порядку за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 . А також, просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на:

- земельну ділянку площею 2,75 га, розташовану на території Першотравневої сільської ради села Першотравневе Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:002:7001;

- 27.41% складеного капіталу відповідно до статуту фермерського господарства «Фенікс Агро», (в редакції від 11.11.2020 року), , що складає 827600 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що заява про прийняття спадщини від ОСОБА_2 надійшла 11.01.2024 року тобто вже після спливу шестимісячного строку.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 уточненні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою уточненні позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила, що з 2019 року спадкодавець ОСОБА_4 почала проживати разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки хворіла та потребувала стороннього догляду та позивач за нею доглядав та потім і поховав. Підтвердила факт постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що позивача ОСОБА_2 знає добре, вони разом працюють. Мати позивача ОСОБА_4 також знав добре. Останні роки перед смертю спадкодавець хворіла та позивач з кінця листопада 2020 року забрав її жити до себе додому де доглядав за нею. Підтвердив факт постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вислухавши пояснення представника позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.05.2024 року закрито підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду в загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 належало наступне майно:

- земельна ділянка площею 2,75 га, розташована на території Першотравневої сільської ради села Першотравневе Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:7001;

- 27.41% складеного капіталу відповідно до статуту фермерського господарства «Фенікс Агро», нова редакція від 11.11.2020 року, , що складає 827600 грн. 00 коп., згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22.06.2021 року, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 1220 ЦК України відкрилась спадщина, до якої входить вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту від 08.06.2021 року, посвідченого старостою с. Першотравневе Саф`янівької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 13-5, ОСОБА_4 всю належну їй частку житлового будинку з надвірними спорудами, за АДРЕСА_2 , заповіла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усе інше майно, крім вище переліченого, що буде їй належати на день смерті, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що за законом матиме право, заповіла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 1241 ЦК України до осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту немає.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 допитаними в судовому засіданні ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживав разом з ОСОБА_4 , а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивач ОСОБА_2 вважається таким, що фактично прияв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України .

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 133, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (паспортний документ № НОМЕР_2 , орган, що видав № 5119 від 01.09.2022 року, РНОКПП НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (паспортний документ № НОМЕР_4 , орган, що видав № 5119 від 14.03.2019 року, РНОКПП НОМЕР_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на:

- земельну ділянку площею 2,75 га, розташовану на території Першотравневої сільської ради села Першотравневе Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :01:002:7001;

- 27,41% складеного капіталу відповідно до статуту фермерського господарства «Фенікс Агро» (в редакції від 11.11.2020 року), , що складає 827600 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31 травня 2024 року.

Суддя: О.О.Бурнусус