Справа № 747/626/24
Провадження № 2/747/213/24
РІШЕННЯ

іменем України

05.12.2024 року селище Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до об`єднаної територіальної громади в особі Талалаївської селищної ради про скасування державної реєстрації в реєстрі прав власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Талалаївського районного суду від 16 лютого 2024 року за нею було визнано право власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . В травні 2024 року позивачкою були подані відповідні документи для проведення державної реєстрації прав власності до державного реєстратора прав на нерухоме майно. 22 травня 2024 року державний реєстратор виніс рішення № 73250866 про відмову в проведені реєстраційних дій за поданою заявою. Підставою відмови стало те, що за адресою об`єкта нерухомого майна АДРЕСА_1 зареєстровано у архівній складовій частині державного реєстру прав Реєстрі прав власності на нерухоме майно, право власності за іншою особою. З відповідною заявою позивачка звернулась до Поповичківського старостинського округу Талалаївської селищної ради з метою врегулювання даного питання. Оскільки будинок з надвірними будівлями за цією адресою належав її батькам і позивачка успадкувала його в законний спосіб. Під час перевірки погосподарських документів було виявлено, що Поповичківська сільська рада в свій час помилково видала довідку громадянину ОСОБА_3 з нумерацією будинків за АДРЕСА_1 , яка не відповідає дійсності, для проведення державної реєстрації прав власності нерухомого майна (житлового будинку). В той же час належний йому житловий будинок, який є його особистою власністю, значиться за АДРЕСА_2 . Вирішити питання скасування державної реєстрації в позасудовому порядку неможливо, оскільки зареєстрований власник ОСОБА_3 помер у серпні 2006 року. Скасування державної реєстрації речового права власності позивачу необхідно, оскільки від цього залежить володіння, користування та розпорядження нерухомим майном. Тому позивач просить суд скасувати державну реєстрацію у архівній складовій частині Державного реєстру прав Реєстрі прав на нерухоме майно, права власності за іншою особою, за адресою об`єкта нерухомого майна АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 13 листопада 2024 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначене підготовче судове засідання на 05 грудня 2024 року, про що учасники справи повідомлені належним чином.

В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяви про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача Талалаївської селищної ради в підготовче судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради, позовні вимоги визнають.

Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку.

Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Крім того, розглянувши визнання відповідачем Талалаївською селищною радою позову ОСОБА_1 , суд приходить до наступного висновку. Положенням ч.4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що ухвалення в підготовчому судовому засіданні рішенні у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього кодексу. Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Поскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, поскільки позивач не має можливості оформити спадкове майно, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та про винесення рішення по суті справи у підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Згідно ст 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ст 55 Конституції права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно частини першої статті 13 ЦК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, які підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, наданими учасниками справи на підтвердження своїх вимог та заперечень щодо позову, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Так, судом встановлено, що рішенням Талалаївського районного суду від 16 лютого 2024 року. яке набрало законної сили19.03.2024 року, позов ОСОБА_1 до Талалаївської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на нерухоме майно, що розташоване по АДРЕСА_1 - житловий будинок А-1 , прибудова а1, ґанку Гн, сарай Б1, літньої кухні В1, погреба Пг, навісу в1, колодязя К в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.7-8) 22 травня 2024 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Талалаївської селищної ради, розглянувши заяву ОСОБА_1 від 16.05.2024, встановив наявність обставин, які є підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій: - наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а саме за адресою об`єкта нерухомого майна АДРЕСА_1 , зареєстровано у архівній складовій частині Державного реєстру прав Реєстрі прав власності на нерухоме майно, право власності на іншою особою. Тому реєстратором було відмовлено у проведенні реєстраційних дій (а.с.9) Згідно довідки Поповичківського старостинського округу від 22.05.2024 року № 70 житловий будинок по АДРЕСА_1 був власністю ОСОБА_4 , чоловіка ОСОБА_2 , батька ОСОБА_1 згідно рішення Поповичківської сільської ради від 22 липня 1992 року № 7 «Про визнання права власності на житлові будинки за громадянами» (а.с.10) Згідно довідки Поповичківського старостинського округу від 22.05.2024 року № 72 житловий будинок по АДРЕСА_3 був власністю ОСОБА_3 згідно рішення Поповичківської сільської ради від 22 липня 1992 року № 7 «Про визнання права власності на житлові будинки за громадянами» (а.с.10) Згідно довідки Поповичківського старостинського округу від 22.05.2024 року № 71 ОСОБА_2 постійно проживала і була зареєстрована по АДРЕСА_4 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12) Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 83 роки (а.с.13)

Спірні правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані, зокрема, Законом України «про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 0 1липн я2004 року, Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав. Пунктом 1 ч.1 ст 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно.

Згідно з ч.2 ст 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав; 2) приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав; 3) відкриває і закриває розділи Державного реєстру прав, вносить до них відповідні записи; 4) веде реєстраційні справи щодо об`єктів нерухомого майна; 5) присвоює реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна під час проведення державної реєстрації; 6) видає свідоцтво про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 7) надає інформацію з Державного реєстру прав або відмовляє у її наданні у випадках, передбачених цим Законом; 8) у разі потреби вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень; 8-1) під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та оформлені в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов`язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо оформлених речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки; 9) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами України.

Частиною 1 ст 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Відповідно до пункту 15 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо: 1) обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у встановлених законом випадках); 2) повноважень заявника; 3) відомостей про нерухоме майно, речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, наявних у Державному реєстрі прав та поданих документах; 4) наявності обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону; 5) наявності факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав. Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться на підставі правовстановлюючих документів.

Як було встановлено в ході судового розгляду позивачу було відмовлено у державні й реєстрації спадкового майна по АДРЕСА_1 , оскільки за такою адресою в архівній складовій частині державного реєстру значиться зареєстрованим нерухоме майно за іншою особою. Яке було зроблене помилково, так як тій особі нерухоме майно належало за адресою АДРЕСА_2 . Така реєстрація порушує права позивачки, іншим шляхом усунути зазначену розбіжність, крім скасуванням даної реєстрації в судовому порядку, позивачка не м ає можливості, тому суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного , керуючись ст. 15, 16, 181, 386, 393, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст 260,264-266 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до об`єднаної територіальної громади в особі Талалаївської селищної ради про скасування державної реєстрації в реєстрі прав власності на нерухоме майно задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію у архівній складовій частині Державного реєстру прав Реєстрі прав на нерухоме майно, права власності за іншою особою за адресою об`єкта нерухомого майна АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання учасниками справи копії рішення.

Суддя Л.В.Тіщенко