03.06.2024 227/2736/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Здоровиці О.В.

за участю

секретаря судового засідання Сисенко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

у х в а л и в:

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 22597,00 грн, яка утворилась станом на 08.08.2023 року та судові витрати у вигляді понесених витрат на судовий збір.

Обгрунтовуючи вимоги позивач зазначає, що між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 12.02.2023 року за допомогою Веб-сайту (https:creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1154-6289.

Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець надав відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 4500,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання не виконав та грошові кредитні кошти та проценти за користування кредитом позивачу не повернув. У зв`язку з цим станом на 08.08.2023 року виникла заборгованість у сумі 22597,00 грн, яка складається з простроченої заборгованість за кредитом - 4500,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 18097 000,00 грн.

Аргументи інших учасників.

Відповідач не визнав позовні вимоги та просив відмовити в їх задоволенні. В своєму відзиві (а.с.53-57) зазначав, що факт укладення кредитного договору № 1154-6289 від 12.02.2023 року ним не оспорюється, як і не оспорюється отримання грошових коштів в розмірі 4500,00 грн. Але відповідач зазначав, що він заперечує той факт, що його було ознайомлено з усіма умовами договору, посилаючись на неможливість відтворення в електронному вигляді усіх умов договору, за винятком тексту його першої сторінки. Таким чином вказує на те, що він не був ознайомлений з усіма умовами кредитного договору, зокрема щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами та строків повернення кредиту, що на його думку свідчить про не погодження з його сторони цих умов. Також зазначає, що встановлення в договорі розміру відсотків за несвоєчасно виконанні зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 22595,00 грн є несправедливим у розумінні ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності,є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить лише 4500,00 грн, а відповідачем вже було сплачено 5280,50 грн станом на 22.06.2023 року згідно наданої позивачем довідки.

Рух справи.

Ухвалою суду від 13.10.2023 року відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду до суду не з`явились.

Зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просив розгляд справи здійснювати без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця його проживання, яка є фактичним місцем його проживання згідно його відзиву (а.с.53-57).

Будь-яких клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.

Враховуючи наведені обставини, керуючись ч.3 ст.223 ЦПК України, суд вважав можливим розглядати справу за відсутності сторін.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Обставини, що встановлені судом.

Судом встановлено, що 12 березня 2021 року о 09.51 годині між ТОВ "Укр Кредит Фінанс" та ОСОБА_1 був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1154-6289(а.с.16-18). Вказаний договір був укладений в електронному вигляді, шляхом заповнення позичальником (відповідачем) на веб-сайті кредитодавця (https:creditkasa.com.ua) усіх граф відповідної форми (п.3.2. договору).

Відповідно до п.11.12 договору про відкриття кредитної лінії № 1154-6289 вбачається, що невід`ємною його частиною є додатки: Правила відкриття кредитної лінії (а.с.19-22), паспорт споживчого кредиту(а.с.22-23), таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реально річної процентної ставки за договором (а.с.23-24).

Відповідно до вказаного договору, ТОВ "Укр Кредит Фінанс" надав відповідачу для задоволення особистих потреб кредит шляхом перерахування грошової суми в розмірі 4500,00 грн на банківський рахунок позичальника, шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу, а саме на платіжну картку НОМЕР_1 (пункти 2.4., 4.1, 4.2 договору).

Факт перерахування кредитних коштів відповідачу останнім не оспорюється та підтверджується наданими позивачем доказами, а саме:

довідкою ТОВ "Укр Кредит Фінанс" про перерахування суми кредиту ОСОБА_1 (а.с.10), з якої вбачається, що видача коштів за кредитним договором № 1154-6289 від 12.02.2023 року здійснювалась за допомогою системи LiqPay шляхом перерахування 12.02.2023 року суми кредиту в розмірі 4500,00 грн на платіжну картку НОМЕР_1 (платіж ),

листом АТ КБ «Приватбанк», яке проводило операцію по перерахуванню відповідачу коштів в сумі 4500,00 грн від ТОВ Укр Кредит Фінанс» через систему платежів LiqPay (платіж ), на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 року(а.с.11 зворотній бік).

Відповідно до умов договору про відкриття кредитної лінії позичальник взяв на себе зобов`язання повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором(п.2.2. договору).

Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту за ставкою 3% за кожен день користування кредитом. Вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії даного договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за Промо-ставкою та /або Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою(п.4.6. договору).

Відповідно до п.4.4.,4.5 договору, сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного Базового періоду, який складає 5 календарних днів. Перебіг першого Базового періоду починається з дати видачі Кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого Базового періоду. Перебіг кожного наступного Базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього Базового періоду, крім наступного випадку: якщо позичальник у поточному Базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснив повне погашення вказаної заборгованості перебіг поточного Базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається перебіг наступного Базового періоду. Перебіг останнього Базового періоду закінчується в останній день строку дії цього договору.

Відповідно до п.4.8 договору, строк кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту - 08.12.2023 року. Строк договору є рівним строку кредитування.

Позичальник відповідно до п.5.1. договору зобов`язався повернути кредитодавцю отриманий кредит та нараховану неустойку, якщо така буде нарахована, не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування, вказаного у п.4.8 договору.

Відповідно до п.5.4 договору, при частковому достроковому поверненні кредиту сума сплачених позичальником кредитору коштів погашає вимоги кредитодавця зі сплати простроченої заборгованості, повернення кредиту, сплати процентів за кредитом та нустойки в порядку черговості, встановленої Правилами.

Відповідно до п.6.7 Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), які затверджені наказом ТОВ «Укр кредит фінанси» № 69-П від 23.11.2022 року(а.с.19-22), передбачена черговість погашення вимог за договором, а саме у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості:1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору.

Незважаючи на те, що відповідач взяв на себе виконувати умови договору, але свого обов`язку не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Довідкою про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, станом на 08.08.2023 року (а.с.14-15) підтверджується, що заборгованість відповідача за період з 12.02.2023 року по 08.08.2023 року за кредитним договором № 1154-6289 становить 22597,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом - 4500,00 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 18097 000,00 грн.

Позиція суду та норми права, застосовані судом.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Вказані суми підтверджені розрахунками заборгованості, які є в матеріалах справи.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язків для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідком порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електрону комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Відповідна позиція щодо застосування вказаних норм права викладена в постанові ВС від 09.09.2020 у справі № 732/670/19.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

За таких обставин суд вважає, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними і регулюються нормами глав 47-49 ЦК України, а також спеціальними нормами глави 71 ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію».

За приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши надані суду докази, позицію сторін з приводу даного спору, суд вважає, що в судовому засіданні достовірно встановлено факт укладення 12.02.2023 року кредитного договору між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 № 1154-6289, за яким позивачем було надано відповідачу кредитні кошти в сумі 4500,00 грн.

Підписавши вказаний договір (шляхом використання електронного одноразового паролю) відповідач фактично погодився із запропонованими кредитодавцем умовами кредитного договору, що свідчить про те, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, які вони повинні виконувати.

Також матеріали справи свідчать про те, що відповідач сам склав заявку на отримання кредиту та отримав і використав для підписання одноразовий ідентифікатор.

З наведених доказів слідує, що відповідач здійснив відповідний алгоритм дій, спрямованих на укладення кредитного договору.

Що стосується доводів відповідача про те, що його не було ознайомлено з усіма умовами договору, посилаючись на неможливість відтворення в електронному вигляді усіх умов договору, за винятком тексту його першої сторінки, що на його думку свідчить про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитного договору щодо відсоткової ставки за користування кредитними коштами та строків повернення кредиту, то суд до цих доводів відноситься критично і сприймає їх як спосіб уникнення відповідальності виходячи з такого.

Відповідно до п.3.7 кредитного договору. після прийняття Кредитодавцем рішення про можливість укладення даного договору. позичальнику повідомляється про прийняте рішення шляхом надання такої інформації через Особистий кабінет (оферта). Кредитодавець надсилає позичальнику гіперпосилання для ознайомлення з проектом Договору. Проект Договору, що міститься за гіперпосиланням, є пропозицією у розумінні ч.4 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» та включає умови, що пропонуються до укладення Позичальнику, в тому числі щодо процентів за користування кредитом та строків сплати процентів.

Пунктом 3.8 кредитного договору передбачено, що лише в разі погодження із запропонованими кредитодавцем умовами договору, позичальник надає кредитодавцю відповідь про повне та безумовне прийняття пропозиції кредитодавця (акцепт) шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).

Відповідно до п.3.9 кредитного договору, після отримання акцепту від позичальника, що є укладенням договору, відповідно до ч.3 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію», кредитодавець накладає на договір укладений у вигляді електронного документу. Кваліфіковану електронну печатку Кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу. Безпосередньо після цього Кредитодавець направляє Позичальнику підтвердження вчинення (укладення) Договору у формі електронного документа та примірник Договору з додатками до нього у вигляді електронного документа, що містить кваліфіковану електронну печатку кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу. Вказані електронні документи направляються в особистий кабінет Позичальника та на електронну адресу позичальника, вказану ним у порядку, встановленому п.3.2. договору.

З вказаного кредитного договору вбачається, що відповідачем при укладенні договору зазначалася така його електронна адреса - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Пунктом 3.12. передбачено, що сторони узгодили, що кредитодавець на вимогу позичальника виготовляє та надає останньому засвідчену копію договору та усіх додатків до нього на папері.

Також зі змісту п.5.5 кредитного договору вбачається, що розмір процентів за користування кредитом станом на останній день кожного поточного Базового періоду, а також залишку заборгованості за кредитом зазначається у Особистому кабінеті позичальника.

Крім того відповідно до п.6.9. договору, позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів, про що зобов`язаний повідомити кредитодавця до закінчення вказаних 14 календарних днів шляхом направлення відповідного повідомлення у письмовій формі на адресу кредитодавця.

Враховуючи наведені норми вбачається, що кредитодавцем в особистий кабінет Позичальника та на електронну адресу позичальника був направлений кредитний договір з додатками. Крім того в особистому кабінету позичальника, відповідач мав можливість бачити залишок заборгованості за кредитом та розмір нарахованих процентів.

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своїх заперечень щодо неотримання ним повного кредитного договору в особистий кабінет позичальника або на зазначену ним електронну адресу, відповідач суду не надав.

Вказане дає підстави суду вважати, що ці доводи відповідача є недоведеними.

Крім того не зовсім зрозуміла така позиція відповідача, оскільки з його ж відзиву вбачається, що він не знаючи, як він зазначає, розмір процентів за користування кредитом добровільно погашає позивачу суму в розмірі 5280,50 грн, що перевищує суму наданого йому кредиту, у зв`язку з чим виникає питання «Навіщо він це робить, якщо вважає, що за користування кредитом не повинен сплачувати проценти?».

Також суд критично оцінює доводи позивача щодо недотримання вимог ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо несправедливих умов в договорах споживчого кредиту, оскільки на дату виникнення спірних правовідносин ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» викладено у новій редакції, яка набрала чинності з 10.06.2017 року, та містить лише одну частину, яка передбачає, що цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Що стосується доводів відповідача про те, що умови договору щодо розміру відсотків є несправедливими, оскільки суперечать принципам розумності та добросовісності, бо ці умови зобов`язують сплатити відповідача непропорційно велику суму компенсації у разі несвоєчасного невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, то з цього приводу суд зазначає таке.

Відповідно до ч.4 ст.42 Конституції України, держава захищає права споживачів.

Згідно з ч.1 ст.1 ЦК України, цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Статтею 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», на яку посилається відповідач, визначено, що продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів», несправедливими є, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.

Тобто у вказаній нормі йдеться річ щодо умов, які регулюють правовідносини в частині прострочення зобов`язань за договором. Але слід зазначити, що проценти за користування кредитом не слід плутати з неустойкою.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення §1 гл.71 ЦК, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із чч.1 і 2 ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зі змісту наведених норм випливає висновок, що зобов`язання з кредитного договору передбачає єдиний обов`язок боржника повернути кредит у повному розмірі та сплатити проценти за користування кредитом.

При цьому однією з істотних умов укладення кредитного договору, яка повинна бути узгоджена в договорі, є сплата процентів на грошову суму, отриману в кредит.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК).

Відповідно до ч.2 ст.1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

За визначенням ст.549 ЦК неустойка (штраф, пеня) як вид забезпечення зобов`язання є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Виконання зобов`язання може бути забезпечене неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. При цьому договором або законом можуть бути встановленні інші види забезпечення виконання зобов`язань.

Неустойка має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання. За допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання. Неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.

Відповідно умов договору сторони обумовили в договорі, що за користування кредитом встановлюється плата у вигляді 3% за кожен день користування кредитом (п.4.6.договору) протягом всього строку дії цього договору.

Враховуючи наведене, оскільки сторони не визначили зазначені проценти як відсотки від суми невиконаного, або неналежно виконаного, або несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, то правова природа таких відсотків не може тлумачитись як неустойка (штраф, пеня).

Відповідно до норм ЗУ «Про споживче кредитування», в редакції, що діє з 24.12.23 року, вбачається, що вказаний закон доповнено терміном денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.

Крім того статтю 8 вказаного закону доповнено частиною 5, якою встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Тобто на законодавчому рівні встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки у споживчих кредитах не може перевищувати 1%.

Але слід зазначити, що вказані зміни діють з 24.12.2023 року і враховуючи на це вони не регулюють відносини у цій справі, оскільки договір був укладений 12.02.2023 року і строк дії Договору № 1154-6289 після вказаної дати не продовжувався, що могло стати підставою для зворотної сили внесених у ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» змін.

Таким чином, укладаючи договір сторони обумовили умови кредитного договору та підписуючи його погодились з ними, тому доводи відповідача про те, що умови Договору щодо визначення розміру відсоткової ставки є несправедливими чи наявний істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача суд вважає безпідставними.

Отже, враховуючи те, що позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредит, а відповідач у вказаний строк суму кредиту та проценти за користування кредитом у період дії договору не повернув, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки сума кредиту в розмірі 4500,00 грн не є погашеною, а відсотки за користування кредитом в сумі 18097,00 грн нараховані в межах строку кредитування.

Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 147,20 грн підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 49, 76, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354, 417 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», заборгованість за кредитним договором № 1154-6289 від 12.02.2023 року, що виникла станом на 08.08.2023 року в розмірі 22597,00 грн (двадцять дві тисячи п`ятсот дев`яносто сім гривень 00 копійок) та судові витрати в розмірі 2147,20 грн (дві тисячі сто сорок сім гривень 20 копійок), а всього 24744,20 грн (двадцять чотири тисячи сімсот сорок чотири гривень 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, повністю або частково до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Копію рішення направити сторонам.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», , юридична адреса: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 407.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Вступна та резолютивна частини рішення складені 23 травня 2024 року. Повний текст рішення буде складено 03 червня 2024 року.

Суддя О.В. Здоровиця

03.06.24