РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року

м. Рівне

Справа № 562/2908/23

Провадження № 22-ц/4815/211/24

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство "Українська залізниця",

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 листопада 2023 року (ухвалене у складі судді Мички І.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та виплати одноразової матеріальної допомоги,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та виплати одноразової матеріальної допомоги.

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що він працював на посаді монтера колії 4 розряду у Виробничому підрозділі Шепетівська дистанція колії регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця». 28 лютого 2023 року його було звільнено з вказаної посади у зв`язку з отриманням права виходу на пенсію за віком, відповідно до ст.38 КЗпП України, згідно наказу №20/ОС від 22 лютого 2023 року. При звільненні йому видано копію наказу від 22 лютого 2023 року, де вказано виплатити передбачені колективним договором виплати, зокрема, п?ять середньомісячних заробітків, які йому не були виплачені. Крім того вважає, що з відповідача має бути стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Просив стягнути з відповідача одноразову допомогу у зв`язку з виходом на пенсію та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день ухвалення судового рішення.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 листопада 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 невиплачену одноразову матеріальну допомогу у зв`язку з виходом на пенсію за віком в розмірі 54 168 грн. та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні в розмірі 85906,95 грн..

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що правових підстав для призупинення виплати позивачу одноразової допомоги у зв`язку з виходом на пенсію за віком у відповідача не було, будь-яких змін до колективного договору, укладеного між адміністрацією та трудовим колективом ВП "Шепетівська дистанція колії" Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" з цього приводу внесено не було, у зв`язку з чим місцевий суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь одноразової допомоги у зв`язку з виходом на пенсію за віком та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, який складає 85906,95 грн., є обґрунтованими.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, АТ "Українська залізниця" оскаржило його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі зазначає, що вимога позивача про виплату йому матеріальної допомоги є незаконною, оскільки не передбачена законодавством України.

Наголошує, що на підставі Указу Президентам України від 24.02.2022 року №64/2022, керуючись ст.11 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", правління Укрзалізниці 14 березня 2022 року прийняло рішення №Ц-54/31 про призупинення інших додатковим виплат, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів. Таким чином, з березня 2022 року інші додаткові виплати, передбачені колективним договором між адміністрацією Державного територіально-галузевого об`єднання "Південно-Західна залізниця" і дорожнім комітетом профспілки залізничників і транспортних будівельників України, дія якого пролонгована на 2006 2022 роки, були призупинені. Покликаючись на те, що рішення правління Укрзалізниці №Ц-54/31 від 14 березня 2022 року є чинним і ніким не оскаржене, вважає, що у роботодавця відсутній обов`язок по виплаті ОСОБА_1 матеріальної допомоги при його звільненні.

При цьому зазначає, що в листопаді 2023 року ОСОБА_1 було виплачено матеріальну допомогу при звільнені в розмірі 54 167 грн., що підтверджується платіжним дорученням №724908 від 10.11.2023 року.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

У поданому на апеляційну скаргу відзиві, позивач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення місцевого суду - без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 знаходився у трудових відносинах з Виробничим підрозділом Шепетівська дистанція колії регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця", працюючи на посаді монтера колії 4 розряду.

Згідно наказу Виробничого підрозділу Шепетівська дистанція колії регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" №20/ОС від 22.02.2023 року ОСОБА_1 звільнено із займаної посади за ст. 38 КЗпП України, у зв`язку з отриманням права виходу на пенсію за віком.

Наказом визначено виплатити позивачу, передбачені п.15 розділу 8 із змінами та доповненнями до колективного договору на 2003-2005 р.р., пролонгованого на 2006-2023 р.р., п`ять середньомісячних заробітків, які в день звільнення виплачені не були, що відповідачем не заперечується.

У ході розгляду справи, заперечуючи щодо позову, відповідач покликався на те, що на підставі Указу Президентам України від 24.02.2022 року №64/2022, керуючись ст.11 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", правління Укрзалізниці 14 березня 2022 року прийняло рішення №Ц-54/31 про призупинення інших додатковим виплат, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів.

У зв`язку з чим, АТ "Укрзалізниця" доводить про правомірність невиплати позивачу матеріальної допомоги при його звільненні.

15 березня 2022 року Верховною Радою України було прийнято Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», яким на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, передбачених статтями 43, 44 Конституції України, та за статтею 11 цього Закону на період дії воєнного стану дія окремих положень колективного договору може бути призупинена за ініціативною роботодавця.

Однак, вказаний закон набрав чинності лише 24 березня 2022 року, а тому ухвалювати рішення про призупинення додаткових виплат працівникам посилаючись на правовий режим воєнного стану 14 березня 2022 року у правління АТ «Укрзалізниця» не було. Положень про зворотну дію Закону в часі він не містить.

При цьому, той факт, що рішення правління АТ «Укрзалізниця» №Ц-54/31 від 14 березня 2022 року ніким не оскаржувалося не свідчить про його безумовну правомірність.

Разом з цим, відповідно до п.26.1.-26.2. протокольного рішення правління АТ "Укрзалізниця" від 17 липня 2023 року, ухвалено здійснити нарахування та виплату працівникам АТ «Укрзалізниця», які звільнилися в період з січня до грудня 2023 року, зокрема, одноразової матеріальної допомоги у зв`язку з виходом на пенсію вперше, яка була зупинена на підставі п.1.1.4 рішення правління від 14 березня 2022 року.

Згідно ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст.47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення працівника видати йому належно оформлену трудову книжку і провести з ним повний розрахунок по належних йому виплатах.

Згідно ч.1 ст.116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться власником або уповноваженим ним органом в день звільнення. Про нараховані суми належні працівникові при звільненні власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 821/1083/17 підтверджено, що відповідно до ст.116 КЗпП на підприємство, установу, організацію покладено обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать, в разі невиконання обов`язку - наступає передбачена ст.117 КЗпП відповідальність.

Відповідно до приписів Конституційного Суду, викладених у рішенні № 8-рп/2013 від 15.10.2013 року, надано офіційне тлумачення положення ч.2 ст. 233 КЗпП та ст.ст.1,12 Закону України «Про оплату праці» роз`яснено, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема, й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

За змістом ч.1 ст.117 КЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).

Згідно з абзацом третім пункту 2 Порядку № 100 середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

За змістом пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно статей 5 та 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали. Положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємства незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов`язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства.

Відповідно до п.1.6 Колективного договору укладеного між адміністрацією виробничого підрозділу Шепетівська дистанції колії та Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та трудовим колективом Шепетівської дистанції колії на 2003-2005 роки, пролонгований на 2006-2023 роки із змінами та доповненнями, в період дії колективного договору адміністрація та профспілковий комітет можуть вносити зміни і доповнення при цьому вони не повинні погіршувати умови праці, трудові і соціальні гарантії передбачені законодавством України та цим колективним договором.

Змін до колективного договору у 2022-2023 роках стосовно призупинення на період дії військового стану в Україні нарахування та виплати належних працівникам додаткових виплат, зокрема, одноразової допомоги у зв`язку з виходом на пенсію за віком, не вносилося.

Не вносилися зміни й до наказу Виробничого підрозділу Шепетівська дистанція колії регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" №20/ОС від 22.02.2023 року, яким звільнено ОСОБА_1 та наказано виплатити йому, передбачені п.15 розділу 8 із змінами та доповненнями до колективного договору на 2003-2005 р.р., пролонгованого на 2006-2023 р.р., одноразової матеріальної допомоги в розмірі п`яти середньомісячних заробітків.

Враховуючи, що правових підстав для призупинення виплати позивачу одноразової допомоги у зв`язку з виходом на пенсію за віком у відповідача не було, будь-яких змін до колективного договору, наказу про звільнення не вносилося, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача одноразової допомоги у зв`язку з виходом на пенсію за віком, яка з утриманням установлених законодавством податків та зборів, складає 54168 грн..

Відповідно до приєднаної до відзиву довідки про середню заробітну плату Виробничого підрозділу "Шепетівська дистанція колії" Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" заробітна плата позивача за грудень 2022 року та січень 2023 року становила 23296,82 грн. за 48 календарних днів.

Середньоденна заробітна плата обчислюється шляхом ділення заробітної плати, що враховується для розрахунку середньої заробітної плати на кількість календарних днів у розрахунковому періоді. Відповідно середньоденна заробітна плата позивача складає 485,35 грн.

Позивач звільнений із займаної посади на пенсію 28 лютого 2023 року та за вимогами позовної заяви просить стягнути середній заробіток по день ухвалення судового рішення, тобто 03 листопада 2023 року, тому кількість робочих днів за вказаний період, складає 177, а розмір середнього заробітку за цей же період, складає 85906,95 грн..

Враховуючи наведене, місцевий суд обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача 85906,95 грн. середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні.

АТ "Укрзалізниця" розрахунків та сум, що стягнуті судом першої інстанції, не оспорює.

Покликання АТ "Укрзалізниця" на те, що матеріальна допомога в розмірі 54167,64 грн. були виплачені позивачу, що підтверджується платіжним дорученням від 10.11.2023 року, не може слугувати підставою для скасування рішення у даній справі, оскільки дана виплата була здійснена після його ухвалення.

Установивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення спору, та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є необґрунтованими, спростовуються встановленими судом обставинами справи та по своїй суті зводяться до незгоди скаржника з висновками суду.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення, а рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 листопада 2023 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Шимків С.С.

Судді: Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.