Провадження №: 6/336/382/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року Шевченківський районного суду м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Звєздової Н.С.,

за участю секретаря судового засідання Іванченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить: 1) видати дублікат виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2013 (справа №336/6877/13-ц) про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до повноліття; 2) розглянути заяву без її участі.

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2013 (справа № 336/6877/13-ц) з відповідача на її користь були стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу на її користь на утримання неповнолітніх дітей. Зазначене рішення суду було звернуто до примусового виконання, у зв`язку з чим було відкрите ВП 40836320, і яке з незрозумілих підстав було закінчено. Боржник добровільно не надавав матеріальну допомогу, в повному обсязі аліменти сплачені не були, у зв`язку з чим, вона звернулася до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі з запиом про місце знаходження виконавчого листа. Згідно відповіді, зазначене вище виконавче провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» було закінчене, у зв`язку з повним виконанням рішення, але ці відомості не відповідають дійсності. Перевірити матеріали виконавчого провадження на рахунок відсутності або наявності доказів сплати аліментів неможливо, архів виконавчого провадження знищений. Наразі невідомо де перебуває виконавчий лист і місце його знаходження виявити неможливо, оригінал виконавчого листа від державного виконавця вона не отримувала.

28.05.2024 на адресу суду надійшла квитанція про сплату заявницею ОСОБА_5 судового збору за видачу дубліката виконавчого листа.

Сторони в судове засідання не з`явились, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подану заяву та долучені до неї письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що п. 1 ст. 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (рішення у справі «Шмалько проти України», від 20.07.2004 року, заява №60750/00).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Так, питання про видачу дубліката виконавчого листа має розглядатись в порядку, передбаченому розділу VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Положеннями п.17.4) Розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення» передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

При вирішенні питання про видачу дублікату виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.10.2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦПК України).

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 зазначив, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Аналізуючи п. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 474/783/17, провадження № 61-29св17, від 10.10.2018 року у справі № 2-504/11, провадження № 61-41846св18.

У Постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №6/275-08 зазначено, що законодавство України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати виконавчого листа. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дублікату виконавчого листа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого листа має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого листа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 18.11.2020 року у справі № 263/4331/18 «сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено». Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09.10.2019 року у справі № 2-6471/06, провадження № 61-11034св19.

Дублікат видається судом, який ухвалив рішення.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2013 (справа №336/6877/13-ц, провадження №2/336/2972/2013) було розглянуто позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів на утримання.

Вказаним рішенням позов задоволено частково: з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горлівка Приморського району Запорізької області стягнуто на утримання ОСОБА_1 щомісячно 1/6 частину його доходу на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 19.09.2013 до досягнення дитиною 3-річного віку (21.01. 2014 року). В решті позову - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір 229 гр. 40 коп.

Згідно відповіді начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Олександра Пенязєва від 08.04.2024 №40966/10, вбачається, що відповіло до ст.8 Закону України «Про виконавче проваждення», реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 затверджено Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження.

Згідно перевірки даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на примусовому виконанні Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебувало виконавче провадження № 40836320 з примусового виконання виконавчого листа № 336/6877/13-ц виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 21.10.2013 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Вищевказане виконавче провадження відкрито 19.11.2013 постановою державного виконавця Біченко Л.П. та станом на теперішній час закінчено постановою державного виконавця від 28.05.2014 на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (за старою редакцією).

Додатково повідомлено, що надати більш детальну інформацію не вбачається можливим у зв`язку з знищенням архіву виконавчих проваджень та номенклатури справ по 2020 рік включно, оскільки відповідно до п.9.9 Розділу 9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року за № 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

З огляду на вказане, вбачається, що виданий 21.10.2013 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя виконавчий лист №336/6877/13-ц було втрачено.

Разом з тим, стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання, що передбачено частиною шостою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною першою статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Таким чином, підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа є факт пропуску стягувачем такого строку саме з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Судом встановлено, що відповідно до рішення суду від 21.10.2013 (справа №336/6877/13-ц, провадження №2/336/2972/2013), з відповідача стягнуто кошти на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до 21.01. 2014.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на день ухвалення рішення судом), рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред`явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

З вказаною заявою ОСОБА_1 звернулася лише 21.05.2024.

Відтак, заява про видачу дубліката виконавчого листа подана після закінчення строку його пред`явлення до виконання.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання, що передбачено частиною шостою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною першою статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Таким чином, підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа є факт пропуску стягувачем такого строку саме з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Таким чином, підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа є факт пропуску стягувачем такого строку саме з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.08.2019 у справі № 2-836/11, дійшла висновку, що у разі пропуску стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання заяву стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа може бути задоволено у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання.

Клопотання про поновлення строку пред`явлення до виконання дубліката втраченого виконавчого листа, заявницею подано не було.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до положень п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на день ухвалення рішення), виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Так, згідно Листа начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Олександра Пенязєва від 08.04.2024 №40966/10, виконавче провадження № 40836320, відкрите 19.11.2013 постановою державного виконавця Біченко Л.П., з примусового виконання виконавчого листа №336/6877/13-ц виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 21.10.2013 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 «станом на теперішній час закінчено постановою державного виконавця від 28.05.2014 на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (за старою редакцією)».

Вказане також, підтверджується витягом з ВП -спецпідрозділ від 08.04.2024, копію якого долучено заявницею до поданої заяви.

Документів, які б спростували вищевказане, заявницею надано не було.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя №336/6877/13-ц.

Керуючись статтями 260, 261, 268, 431, 433, п. 17.4 ч. 1 розділу ХІІІ ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі Шевченківського районного суду м. Запоріжжя №336/6877/13-ц - відмовити

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя або безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: Н.С. Звєздова