РІШЕННЯ

іменем України

29 травня 2024 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді В.Філіп`євої

за участі секретаря судового засідання - А.Бабич

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 (не з`явився)

представник відповідача адвокат Олена Гетьман,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подану в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 , яка діє в інтересах своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулася до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначила, що вона є рідною матір`ю та є законним представником своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Доньці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 26 від 23.01.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської облті В.Трубніковою, на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований у вказаному житловому будинку, однак фактично не проживає в житловому будинку з серпня 2021 року по теперішній час, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в житловому будинку не зберігає. На даний час він фактично не підтримує родинних стосунків ні з донькою, ні зі своїм рідним батьком, який є особою з інвалідністю похилого віку, проживає в цьому ж домоволодінні, але доглядає за ним фактично позивач та допомагає донька. Через реєстрацію відповідача в будинку донька позбавлена можливості на власний розсуд розпоряджатися належним їй на праві приватної власності майном. Вона, як мати доньки змушена сплачувати за відповідача певні комунальні послуги та позбавлена можливості оформити житлову субсидію у зв`язку із тим, що постійно потрібно надавати відомості про доходи відповідача, іншу його особисту інформацію до державних органів, і постійно шукати зв`язок з відповідачем. При цьому він тривалий час проживає в іншому місці з іншою родиною, однак добровільно зніматися з реєстрації в будинку не бажає. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10.05.2023 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників в судове засідання.

29.05.2023 року від відповідача ОСОБА_6 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказав, що у період з 29.09.2007 року по 28.09.2021 року він перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_7 . В шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Починаючи з 2008 року по теперішній час він та ОСОБА_4 були зареєстровані та фактично проживали у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 15.01.2008 року у справі № 2-217 належав на праві власності його бабусі ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після її смерті належний їй на праві власності житловий будинок за вищевказаною адресою мав успадкувати його батько ОСОБА_11 , або він- відповідач ОСОБА_5 . Однак, за спільною домовленістю в родині, він та батько відмовилися від спадщини на користь його доньки ОСОБА_12 , продовжуючи там проживати. Після розірвання шлюбу, він пішов з дому, живе з іншою сім`єю на зйомній квартирі, однак іншого житла не має. (а.с. 24-28).

В подальшому, відповідач ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову та просив розглянути справу за його відсутності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 підтримала позовні вимоги в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні в повному обсязі. Вказала, що відповідачеві ніхто не перешкоджає у користуванні житлом, хоча він не є його власником. Однак відповідач з 2021 року, після припинення шлюбних відносин, не користується спірним будинком як житлом, проживає в іншому місці, особистих речей не має. При цьому, реєстрація в будинку відповідача суттєво ускладнює вирішення побутових проблем із будинком, в якому зареєстровані і проживають батько відповідача, який пересувається в інвалідному кріслі, старший син, який також є інвалідом дитинства, а також малолітня донька. Весь тягар утримання лежить повністю на позивачці, і вона навіть не може працевлаштуватися, оскільки здійснює догляд за вказаними особами. Суттєву допомогу вона отримує від держави як доглядальниця, однак їй постійно для отримання соціальних пільг і допомог потрібно брати довідки про зареєстрованих осіб, надавати інформацію про доходи відповідача, тощо. Зараз вона діє в інтересах малолітньої доньки як власниці будинку, в інтересах якої також є отримання допомог і пільг для держави.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 зазначив, що він є батьком відповідача, а малолітня дитина ОСОБА_12 , від імені якої виступає позивач, є її онукою. Він разом із дитиною, позивачкою та її старшим сином зареєстрований і постійно проживає у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Цей будинок належав раніше його матері, і після її смерті мав його успадкувати, однак відмовився на користь онуки. Оскільки він є інвалідом, пересувається в інвалідному візочку, йому потрібний постійний догляд сторонніх осіб. Його колишня невістка - позивач ОСОБА_4 здійснює цей догляд за ним, і він подарував цей будинок своїй онучці ОСОБА_3. Відповідач, хоча і є його сином, взагалі в будинку не живе, ремонти робить позивачка та її батьки за власні кошти, тому це житло йому не потрібно і також просить суд визнати відповідача таким, що втратив користування житловим приміщенням.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 повідомила, що її колишня невістка ОСОБА_14 розлучилася з її сином, і фактично з 2021 року постійно проживає з відповідачем по справі ОСОБА_15 у АДРЕСА_3. Тобто дійсно відповідач проживає в іншому місці.

Допитана в якості свідка ОСОБА_16 повідомила, що проживає по сусідству з будинком позивача, в якому до розірвання шлюбу постійно проживав і відповідач. З 2021 року ОСОБА_17 в будинку не проживає, інколи приїжджає до батька й дітей. Ремонти, прибирання в дворі здійснює позивачка та її діти, які також доглядають і за батьком-інвалідом відповідача.

В подальшому учасники справи в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили дослідити письмові докази та вирішити справу по суті без їх участі з урахуванням остаточної позиції відповідача.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши доводи позовної заяви та письмові докази, додані до неї, судом встановлено, що:

Спірним є право відповідача ОСОБА_6 на користування житловим приміщенням у виді житлового будинку АДРЕСА_1 .

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 23.01.2018 року, приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за №26, Спадкова справа № 118/2017, згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 111415166 від 23.01.2018, неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 9, 10).

Згідно паспортів громадянин України серії НОМЕР_1 , виданого 17.12.2007 року Орджонікідзевським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, та серії НОМЕР_2 , виданого 20.02.2004 року Зміївським РВ УМВС України в Харківській області, Домової книги, Витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 429 від 30.03.2023 року, Довідки Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області № 813 від 02.05.2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 4, 6, 11-12, 16, 20, 132-135).

29.09.2007 року між позивачем та відповідачем укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 159 від 29.09.2007 року, рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 26.08.2021 року шлюб між сторонами розірвано (а. с. 13-14, 36-37).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1880 від 25.09.2015 року (а. с. 8).

Крім того, згідно посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого Зміївським РУП та СЗН Зміївської РДА 02.08.2011 року видане на ім`я ОСОБА_1 , позивач має на утриманні також дитину - інваліда - ОСОБА_18 , терміном з 01.04.2011 року по 26.11.2025 року (а.с. 15).

З розрахунків заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженні № 66713512, заборгованість відповідача ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 31.03.2023 року склала 16497,32 гривні, станом на 30.04.2023 року склала 24745,98 гривень, станом на 30.11.2023 року склала 40426,29 гривні (а. с. 33, 34, 73) .

Згідно Актів обстеження матеріально-побутових умов від 30.03.2023 року та 30.05.2023 року, складених депутатом Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області ОСОБА_19 в присутності свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 вбачається, що було проведено перевірку будинку АДРЕСА_1 на предмет проживання в ньому ОСОБА_6 , встановлено, що в будинку проживає ОСОБА_4 з дітьми ОСОБА_18 та ОСОБА_26 , колишнім свекром ОСОБА_27 . Колишній чоловік ОСОБА_5 зареєстрований, але за вказаною адресою не проживає з серпня 2021 року, участі в утриманні дітей та житла не приймає, особистих речей колишнього чоловіка за вказаною адресою не виявлено (а. с. 17, 35).

Згідно довідки до акту огляду МСЕК, серія 12 ААВ № 332586 від 22.02.2023 року, ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є інвалідом другої групи інвалідності за загальним захворюванням (а. с. 38).

Частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини 1 статті 163 Житлового кодексу України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 405 Цивільного кодексу України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом вказаних норм, за сторонніми для власника особами право користування житловим приміщенням зберігається у разі тимчасової відсутності з поважних причин, а у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Позивачем надані докази того, що відповідач ОСОБА_5 зареєстрований в належній дочці будинку, однак з серпня 2021 року по теперішній час фактично у спірному житлі не проживає, відсутні будь-які відомості щодо існування домовленості між власником житла та відповідачем щодо збереження за ним права користування цим житловим приміщенням.

Відповідач ОСОБА_5 визнав позов в повному обсязі та не оспорював факт свого не проживання за вказаною адресою, що з урахуванням частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що позивач не заявляла вимоги про стягнення з відповідача суми сплаченого судового збору, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, питання розподілу судових витрат суд не вирішує.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 223, ч. 2 ст. 247, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 29.05.2024 року.

Суддя В. Філіп`єва