УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 грудня 2024 року м .Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Апаллонової Ю.В.,
за участю секретаря Шевченко К.В.,
розглянувши у відкритому судовому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Кредобанк» про зобов`язання перерахувати відсотки за кредитним договором,
11.11.2024 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Кредобанк» про зобов`язання перерахувати відсотки за кредитним договором.
Ухвалою суду від 12.11.2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.
28.11.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що АТ «Кредобанк» виконано у повному обсязі вимоги позивача, припинено проценти за користування кредитом позивача відповідно до кредитного договору CL-312295 від 18.05.2021 року починаючи з 11.07.2023 року, здійснено перерахунок кредитної заборгованості.
28.11.2024 року від представника позивача адвоката Вишнякова Д.О. до суду надійшла заяви закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що після відкриття провадження у справі, відповідачем було виконано позовні вимоги. Одночасно просять вирішити питання про стягнення з відповідача понесених витрат на правову допомогу в сумі 5000,00 грн.
Сторони в судове засідання не прибули, про час та місце його проведення повідомлялись належним чином.
Суд вважає можливим провести судове засідання у відсутність сторін.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.
Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках.
При цьому позивач розпоряджається наданими йому процесуальним кодексом процесуальними правами щодо долі поданої ним позовної зави на власний розсуд.
Відповідно до п.1 ч.2ст.49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Згідно з ч.1ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч.3ст. 206 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.
Згідно з п.4 ч. 1ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.
Згідно з ч.2ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.
Суд вважає, що відмова представника позивача від позову та не підтримання заявлених позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб.
У зв`язку з цим суд вважає можливим прийняти таку відмову та закрити провадження у справі.
Розглядаючи питання стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу є складовою частиною судових витрат по справі.
Статтею 137ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.137ЦПК України).
З матеріалів справи встановлено, що заявляючи вимогу про стягнення з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., представником позивача на підтвердження понесення таких витрат долучено: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; акт прийому передачі виконаних робіт від 28.11.2024 року, довідку про отримання грошових коштів у розмірі 4000 грн.
Верховний Суд у правовому висновку щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, викладеному в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019р. в справі № 922/445/19 зазначив: "зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи".
Відповідач до суду заперечення щодо розміру витрат на правничу допомогу не подавав.
Проаналізувавши обставини справи, враховуючи обсяги наданих адвокатом послуг правничої допомоги, враховуючи співмірність з ціною позову, керуючись принципом пропорційності, достатності та справедливості, суд вважає суму витрат в розмірі 5000,00 грн. на правову допомогу доведеною, розумною та співмірною, а тому вимога про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 142, 206, 255, 256 ЦПК України,
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Кредобанк» про зобов`язання перерахувати відсотки за кредитним договором, закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.
Роз`яснити, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Апаллонова