Справа № 565/521/24
Провадження № 2/565/229/24
У Х В А Л А

25 березня 2024 року

Суддя Кузнецовсього міського суду Рівненської області Бренчук Г.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна в натурі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна в натурі.

В заяві міститься клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору за подання позову в частині захисту інтересів дитини ОСОБА_2 та клопотання ОСОБА_3 про звільнення її від сплати судового збору за подання даного позову.

Розглядаючи заявлені клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.6 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Згідно з п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Оскільки, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір», ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за подання позову в частині захисту інтересів дитини ОСОБА_2 , підстав для вирішення питання про додаткове її звільнення від сплати судового збору суд не вбачає.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ст.136 ЦПК України).

За приписами ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, ЦПК України та Законом України «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік умов, суб`єктів та коло правовідносин, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема звільнити від сплати судового збору.

Звертаючись із клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_3 зазначає, що не працює, власного доходу немає, окрім пенсії по інвалідності, що підтверджується довідкою про відсутність індивідуальних відомостей про особу з Реєстру застрахованих осіб.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору необхідним є доведення особою, яка звертається із відповідним клопотанням, фінансової неможливості сплатити судовий збір.

Суд зазначає, що згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. Однак ОСОБА_3 , вказуючи, що отримує пенсію по інвалідності, доказів на підтвердження того, що вона є особою з інвалідністю не надала.

На підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору ОСОБА_3 надала довідку з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Вказана довідка не є достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки таку об`єктивно не можна вважати загальною інформацією про майновий стан ОСОБА_3 та вона не являється належним доказом її скрутного матеріального становища та неможливості сплати нею судового збору.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

З огляду на наведене суд вважає, що клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає, оскільки відсутні умови, передбачені ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», за наявності яких позивача можна було б звільнити від сплати судового збору.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем ОСОБА_3 не додано до позовної заяви документа про сплату судового збору та документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відтак, ОСОБА_3 слід сплатити судовий збір у розмірі 5 046,67 грн.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням наведеного, позовна заява підлягає залишенню без руху, з наданням позивачу ОСОБА_3 строку для усунення недоліків шляхом подання до суду документа про сплату судового збору або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись статтями 177, 185 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна в натурі залишити без руху.

Надати позивачам десятиденний строк для усунення недоліків, який рахувати з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачам, що у разі не усунення недоліків в зазначений строк позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її підписання. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Г.В.Бренчук