Дата документу 29.05.2024Справа № 953/1206/24
Провадження № 4-с/554/49/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючої судді Савченко Л.І.,

за участю секретаря судового засідання- Грай К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтави скаргу Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди на дії старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Конюхової Вікторії Анатоліївни під час виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03.05.2023 у справі № 643/17028/20 за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, --

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Харкова 15.02.2024 року надійшла скарга Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди, в якій представник скаржника ОСОБА_2 просив закрити виконавче провадження № 737047038 та 73747161 щодо поновлення ОСОБА_1 в Харківському національному педагогічному університеті ім.. Г.С. Сковороди на посаді доцента у сфери суспільно-правових дисциплін і менеджменту освіти ,стягнення судового і виконавчого збору; скасувати постанову старшого державного виконавця Київського відділу ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Конюхової В.А. від 05.02.2024 року про накладення штрафу на користь держави у розмірі 5100 грн. по виконавчих провадженнях № 73747038, 73747161 щодо поновлення ОСОБА_1 в Харківському національному педагогічному університеті ім. Г.С. Сковороди на посаді доцента у сфери суспільно-правових дисциплін і менеджменту освіти у вигляді накладення на ХНПУ імені ОСОБА_3 .

В обгрунтування скарги вказує, що Харківський національний педагогічний університет імені Г.С. Сковороди вживає всі необхідні заходи щодо законного та добровільного виконання судового рішення, однак на даний час рішення не може бути виконане, оскільки вакантна посада «доцент кафедри суспільно-правових дисциплін і менеджменту освіти» наразі в університеті відсутня. Самостійно вводити нові посади у штатному розписі університет не вправі, оскільки видатки є лімітованими і мають бути передбачені кошторисом, затвердженим Міністерством освіти та науки України. Вважає, що дії ВДВС суперечать законодавству, оскільки під час дії воєнного стану відкриття виконавчих проваджень на території громад в районі ведення воєнних (бойових) дій або, які перебувають у тимчасовій окупації, забороняється. Крім того, університетом здійснюються всі можливі заходи щодо виконання рішення.

Згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2024 року вказана скарга надійшла до Октябрського районного суду м. Полтави за підсутністю.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 08 квітня 2024 року скаргу прийнято до провадження, витребувано з Київського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків, вул. Студентська,5/4) копію виконавчих проваджень № 737047038 та 73747161 відкритих на підставі виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03.05.2023 у справі № 643/17028/20 за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного педагогічного університету імені Г.С.Сковороди про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

На виконання вимог ухвали суду від 08 квітня 2024 року старшим державним виконавцем Київського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції у місті Харкові Конюховою В.А. надано копії матеріалів виконавчих проваджень № 737047038 та № 73747161.

У судове засідання представник скаржника Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди Пелішенко О.В. не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи за відсутності представника скаржника, скаргу підтримав.

Старший державний виконавець Київського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції у місті Харкові Конюхова В.А. надіслала до суду відзив на скаргу, в якій проти задоволення скарги заперечувала, прохала розглядати скаргу без участі представника Київського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції у місті Харкові.

Стягувач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до частини 2 статті 450 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність осіб, які у судове засідання не з`явилися, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою Полтавського апеляційного суду від 06 листопада 2023 року рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 03 травня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення по суті позовних вимог. Позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним і скасовано параграф другий наказу Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди №128 від 02 жовтня 2020 року про звільнення ОСОБА_4 07 вересня 2020 року за прогули. Поновлено ОСОБА_1 на посаді доцента кафедри суспільно-правових дисциплін і менеджменту освіти Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди. Стягнуто із Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05 жовтня 2020 року по 06 листопада 2023 року у сумі 181360 грн. 08 коп. Стягнуто із Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 610 грн. 40 коп. Стягнуто із Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди на користь держави судовий збір у розмірі 1681,60 грн. (справа № 643/17028/20) (а.с.48-53).

На підставі виданого Октябрським районним судом м.Полтави виконавчого листа № 643/17028/20 від 02.01.2024 року про поновлення ОСОБА_1 на посаді доцента кафедри суспільно-правових дисциплін і менеджменту освіти Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди, постановою старшого державного виконавця Київського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції у місті Харкові Конюховою В.А. від 08.01.2024 року відкрито виконавче провадження № 73747038 (а.с.54).

Також на підставі виданого Октябрським районним судом м.Полтави виконавчого листа № 643/17028/20 від 02.01.2024 року про стягнення з Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 1610 грн. 40 коп., постановою старшого державного виконавця Київського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції у місті Харкові Конюховою В.А. від 08.01.2024 року відкрито виконавче провадження № 73747161 (а.с.124).

У зв`язку із невиконанням зазначеного рішення суду щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді доцента кафедри суспільно-правових дисциплін і менеджменту освіти Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди, постановою старшого державного виконавця Київського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції у місті Харкові Конюховою В.А. від 05.02.2024 року у ВП № 73747038 на боржника Харківський національний педагогічний університет імені Г.С. Сковороди накладено штраф у сумі 5100 грн. (а.с.8).

У скарзі боржник прохає закрити виконавчі провадження та скасувати постанову державного виконавця про накладення штрафу, у зв`язку з невиконанням рішення суду.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе у тому числі таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

У пункті 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (заява №18357/91) ЄСПЛ зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. … Отже, виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

У статті 1 Закону України « Про виконавче провадження» закріплено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції ( частина 1 статті 448 ЦПК України).

Тобто зазначеними нормами ЦПК України передбачено можливість оскарження дій, рішень та бездіяльність державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у цивільній справі.

Разом з цим, відповідно до частини 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням вищенаведеного можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що Харківський національний педагогічний університет імені Г.С. Сковороди, як боржник у виконавчому провадженні, звернувся до суду із зданою скаргою, у якій, зокрема, прохає суд скасувати постанову старшого державного виконавця Київського ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції у місті Харкові Конюховою В.А. від 05.02.2024 року про накладення штрафу у сумі 5100 грн. у ВП № 73747038.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що вказана вимога боржника підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства, що є підставою для закриття провадження по скарзі в цій частині.

Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06.06.2018 у справі №127/9870/16-ц.

Що стосується вимог скарги про закриття виконавчого провадження № 73747038 та № 73747161, суд зазначає наступне.

Положення статті 13 ЦПК України закріплює принцип диспозитивної, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу:

- про визнання оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності неправомірними і зобов`язання державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника);

- про відмову у задоволені скарги.

Зазначені положення ЦПК узгоджуються з положеннями Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких вчинення певних дій, зокрема, щодо закриття виконавчого провадження, наділений лише державний виконавець;

Таким чином, Харківський національний педагогічний університет імені Г.С. Сковороди, звертаючись до суду із даною скаргою, в порядку здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, який передбачений розділом VІІ Цивільного процесуального кодексу, прохає суд прийняти рішення про закриття виконавчого провадження, що відносить до повноважень державного виконавця, а не суду.

З огляду на те, що боржниця вибрала не належний спосіб захисту її порушеного права при проведенні виконавчих дій, суд вважає за необхідним відмовити у задоволені скарги в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 258-261, 447-451 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Провадження у скарзі в частині вимог Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди про скасування постанови старшого державного виконавця Київського відділу ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Конюхової В.А. від 05.02.2024 року про накладення штрафу на користь держави у розмірі 5100 грн. по виконавчих провадженнях № 73747038, 73747161 щодо поновлення ОСОБА_1 в Харківському національному педагогічному університеті ім. Г.С. Сковороди на посаді доцента у сфери суспільно-правових дисциплін і менеджменту освіти у вигляді накладення на ХНПУ імені ОСОБА_5 . Сковороди закрити.

У задоволенні скарги Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди про закриття виконавчого провадження № 737047038 та 73747161 щодо поновлення ОСОБА_1 в Харківському національному педагогічному університеті ім.. Г.С. Сковороди на посаді доцента у сфери суспільно-правових дисциплін і менеджменту освіти ,стягнення судового і виконавчого збору відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Л.І.Савченко