Справа № 646/5235/24
№ провадження 2-о/646/100/2024
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

04.06.24 м.Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Білінська О.В., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2024 року до Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту батьківства.

Дослідивши матеріали заяви та додатки до неї, вважаю, що заяву необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Відповідно до частини третьої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. При прийнятті до свого провадження заяви, поданої в порядку окремого провадження, суддя вирішує питання відповідності її вимогам розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України, а також загальним вимогам до заяви, передбаченим ст. 175, 177 ЦПК України.

У пункті третьому постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Недотримання обов`язкових вимог до змісту заяви є перешкодою до відкриття провадження у справі.

З поданої заяви та доданих до неї документів вбачається, що дана заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Виходячи із змісту заяви, слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 128, частини першої статті 130 Сімейного кодексу України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду у своїй постанові від 05.12.2022 у справі № 490/6057/19-ц дійшла висновку, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника. Встановлення вказаних фактів у судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Причому при зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що заявниця просить встановити факт батьківства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проходив військову службу в лавах ЗСУ, брав участь у бойових діях, пов`язаних зі збройною агресією російської федерації, та 27.02.2024 року зник безвісти під час участі в бойових діях, стосовно дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлення факту необхідне для призначення пенсії у разі втрати годувальника, прийняття спадщини та на отримання інших пільг для дитини.

Тобто, встановлення факту, про який йдеться у заяві, надає можливість отримання неповнолітньою дитиною заявниці одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в порядку та на умовах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, а також Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Органом, до компетенції якого входить призначення і виплата вказаної допомоги, є Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум. Згідно з п. 11 Положення про цю Комісію, що затверджене наказом Міністерства оборони України від 26.10.2016 № 564 (зареєстроване в Міністерстві юстиції України 17.11.2016 за № 1497/29627), рішення Комісії про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум доводиться до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України. Виплата одноразової грошової допомоги здійснюється відповідно до наказів.

Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168. Даною постановою установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у її п. 1, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 грн 00 коп., яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Вказаною статтею визначено, що у випадках, зазначених у підп. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого військовослужбовця. Члени сім`ї та батьки останнього визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Будь-якого порядку чи процедури встановлення кола членів сім`ї загиблого у вказаних вище Постанові та Законі не міститься.

Згідно з ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підп. 1-3 п. 2 ст. 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у ст. 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений п. 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у ст. 16-1 цього Закону.

У разі виникнення спору про право на отримання допомоги, про яку йдеться, між претендентами на її отримання, цей спір має вирішуватися у спосіб, визначений спеціальною правовою нормою - абзацом 4 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, якою передбачено, що якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Відповідно до Порядку призначення і виплати допомоги, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, для призначення допомоги одержувачі допомоги надають до військкомату такі документи: заява від кожного з одержувачів (за дітей звертається один з батьків чи піклувальник) та копії паспортів; копія свідоцтва про смерть - надає орган РАЦС; витяг з наказу про виключення зі списків військової частини у зв`язку зі смертю - надає командир частини; копія лікарського свідоцтва про смерть - надає патологоанатом та судмедексперт; копія свідоцтва про народження військовослужбовця (для виплати батькам загиблого); копія свідоцтва про народження дітей військовослужбовця; результати розслідування причин та обставин смерті (акт службового розслідування); документи про склад сім`ї загиблого - витяг з послужного списку та довідка про місце реєстрації отримувачів допомоги.

При цьому згідно з чинним законодавством, суб`єктом владних повноважень, до повноважень якого належить вирішення питання про призначення членами сім`ї загиблого військовослужбовця одноразової грошової допомоги, є Комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум,

На підставі наведеного, суддя вважає, що заявницею до участі в цій справі в якості заінтересованої особи слід залучити Міністерство оборони України.

Крім того, заявниці необхідно зазначити всіх осіб, які належали до складу сім`ї загиблого ОСОБА_2 , та залучити їх до участі у справі в якості заінтересованих осіб.

У статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що належність до члена сім`ї загиблого військовослужбовця визначаються відповідно до Сімейного кодексу України.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний провести підготовчі дії, зокрема, з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, у необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них.

Заінтересованими особами є особи, які беруть участь у справі та які мають юридичну заінтересованість. Це коло визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають встановленню і які можуть вплинути на їх права і обов`язки.

До заінтересованих осіб належать:

1) особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від мети факту, що підлягає встановленню;

2) організації і установи, в яких заявник реалізовуватиме рішення про встановлення юридичного факту, тобто в яких будуть здійснені права осіб, що виникли внаслідок судового встановлення юридичного факту.

Саме ці групи заінтересованих осіб притягуються до участі у справах окремого провадження.

Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту своєчасно заявити про порушення чи оспорювання їх суб`єктивних прав у зв`язку із встановлюваним судом фактом.

У зв`язку з чим, визначаючи коло заінтересованих осіб в рамках даної справи, заявнику належить виходити саме з цих положень.

З огляду на викладене, заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, тому вважаю за необхідне залишити заяву без руху з наданням заявнику строку для усунення її недоліків, встановивши спосіб усунення недоліків шляхом надання належно оформленої заяви з дотриманням обов`язкових вимог, передбачених ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо заявниця відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями175 і 177 цього Кодексу, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявниця не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і буде повернута заявниці.

За таких обставин, заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства слід залишити без руху, надавши заявниці строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту батьківства.

Надати заявниці ОСОБА_1 термін 10 днів з дня отримання копії вказаної ухвали для усунення недоліків заяви.

Роз`яснити заявнику, що в разі якщо у вказаний строк недоліки заяви не будуть усунуті, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Білінська