Справа № 457/471/24
провадження №2-о/457/37/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2024 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого - судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Ярова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: ОСОБА_2 . Заява мотивована тим, що він є сином ОСОБА_2 , якій встановлено II група інвалідності. Заявник ОСОБА_1 зареєстрований та фактично проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 та здійснює постійний сторонній догляд за нею. ОСОБА_2 розірвала шлюб з батьком заявника, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 25 серпня 2021 року. Рідна сестра заявника та донька ОСОБА_2 проживає та працює в м.Києві.Здійснювати необхідний постійний догляд за ОСОБА_2 має можливість виключно заявник. Встановлення факту постійного догляду є необхідним заявнику для можливого оформлення документів щодо одержання соціальної допомоги, одержання пільг та доплат. Тому просить встановити факт, що ОСОБА_1 зайнятий постійним доглядом за матір`ю ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю другої групи, у зв`язку з відсутністю інших працездатних осіб, які можуть та зобов`язані відповідно до закону її утримувати.

Заявник у судове засідання не з`явився, звернувся з заявою, у якій просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Від заінтересованої особи ОСОБА_2 також надійшла заява про розгляд справи без її участі, оскільки перебуває на лікарняному після операції.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, а відтак відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ст. 293 ЦПК України - окреме провадження, це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають юридичне значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст. 315 ЦПК України - суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом невизначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом. Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно частини 1статті 78 ЦК України, дієздатна фізична особа, яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки, має право обрати собі помічника. Помічником може бути дієздатна фізична особа. За заявою особи, яка потребує допомоги, ім`я її помічника реєструється органом опіки та піклування, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно доПостанови Пленуму Верховного суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення`роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У вказаній Постанові зазначено вичерпний перелік заяв, які не можуть розглядатися судами, серед яких не вказано про факт здійснення догляду за інвалідом або за престарілим, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народженнясерії НОМЕР_1 від 01.08.1991 року ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком є ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 .

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №623816 від 26.01.2024 року, ОСОБА_2 , яка є матірю заявника ОСОБА_1 , є інвалідом другої групи у зв`язку з загальним захворюванням.

Як вбачається з довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №4 від 06.02.2024 року по АДРЕСА_1 зареєстровані є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від 25.08.2021 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвали шлюб.

Також, ОСОБА_4 (згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 ), яка є донькою ОСОБА_2 , проживає та працює у м.Києві, що підтверджується довідкою з місця праці від 05 лютого 2024 року, а також довідкою №26 від 31 січня 2024 року з місця навчання дитини ОСОБА_4 ОСОБА_5 .

Згідно Виписки із карти амбулаторного хворого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній є здоровий, на «Д» обліку не перебуває.

Відповідно до Витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 31 січня 2024 року, не знятої чи непогашеної судимості не має.

Отже, з аналізу вищенаведеного вбачається, що заявник є єдиною особою, хто може здійснювати постійний сторонній догляд за ОСОБА_2 .

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Постійний сторонній догляд - вид догляду, яким забезпечуються інваліди із значно вираженою важкістю, функціональними порушеннями в організмі, зумовленими професійним захворюванням, травмою, що призводять до значного обмеження життєдіяльності, надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або нагляду інших осіб, неспроможні до самообслуговування (не можуть самостійно приймати їжу, забезпечувати туалет, потребують допомоги при прогулянках тощо).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про соціальні послуги» чинники, що можуть зумовити складні життєві обставини: а) похилий вік; б) часткова або повна втрата рухової активності, пам`яті; в) невиліковні хвороби, хвороби, що потребують тривалого лікування; г) психічні та поведінкові розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин; ґ) інвалідність.

Відповідно до п.п.1-4 ч.6 ст.13 Закону України «Про соціальні послуги», фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, на виконання положень ст.ст.76-81 ЦПК України заявником надано до суду належні та допустимі докази в обґрунтування поданої заяви, суд вбачає, що встановлення заявленого факту є необхідним заявнику для підтвердження відсутності інших осіб, які можуть здійснювати догляд за його матірю ОСОБА_2 , яка є інвалідом - 2 групи. При таких обставинах суд вважає, що задоволення заяви про встановлення юридичного факту не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для заявника юридичне значення, а тому підстав для відмови у задоволенні заяви судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є єдиною особою, який зайнятий постійним доглядом за матірю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є особою з інвалідністю другої групи, у зв`язку з відсутністю інших працездатних осіб, які можуть та зобов`язані відповідно до закону її утримувати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: В. І. Марчук