Ленінський районний суд м. Полтави
Справа № 553/4356/24
Провадження № 2/553/1708/2024
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Високих М.С., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Полтави із вказаним позовом до відповідача в якому прохає визнати за нею право власності на 8/75 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 83,6 кв.м. та житловою площею 62,4 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Перевіривши пред`явлену позовну заяву, вважаю що вона підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

У відповідності до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Зміст зазначених у ст.4 ЦПК України підстав для захисту відображений у відповідних нормах статей, що регулюють ту чи іншу категорію правовідносин. Порушення цивільних прав має проявлятись в активних діях відповідача, невизнання цивільного права, у свою чергу, полягає в пасивному запереченні наявності у особи суб`єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на право користування майном, на спадкування, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права, оспорювання суб`єктивного цивільного права відображає такий стан правовідносин, коли суб`єктивне цивільне право заперечується в юрисдикційному органі.

У відповідності до ст.175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи та повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

За змістом позову, позивач прохає визнати право власності на спадкове майно після смерті сина ОСОБА_3 , однак не зазначає якими доказами підтверджується ступень її спорідненості з померлим, враховуючи, що у свідоцтві про народження ОСОБА_3 його батьками зазначені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Окрім того, у пред`явленому позові ціна позову позивачем вказана в розмірі 28758,36 грн, однак відповідні обґрунтування її визначення не наведені, враховуючи, що у відповідності до вимог ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору, є звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Аналіз вказаних законодавчих норм дає підстави для висновку, що надана позивачем довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості не є належним доказом на підтвердження вартості спірного нерухомого майна.

При цьому, згідно з наданою довідкою розмір частки, що оцінюється, складає 28,00 кв.м, однак позивачем пред`явлено вимогу про визнання права власності на 8/75 часток житлового будинку.

Отже, належним доказом на підтвердження вартості нерухомого майна, із якої необхідно визначити ціну позову та відповідно розмір судового збору, є, зокрема, звіт про оцінку майна з висновком про його вартість, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості аналогічного майна в районі місцезнаходження спірного майна тощо, яких позивачем долучено не було.

З огляду на не визначення заявником вартості спірного нерухомого майна, суд позбавлений можливості перевірити правильність сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Окрім того, обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує, що приватним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Водночас, як позивачем не було зазначено та надано доказів на підтвердження того, що приватним нотаріусом приймалось рішення про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва на 8/75 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 83,6 кв.м. та житловою площею 62,4 кв.м. в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

За таких обставин, вимог передбачених ст.175 ЦПК України при пред`явленні позову частково дотримано не було та не зазначено всіх відомостей, що необхідні для правильного вирішення спору.

У відповідності до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Строк усунення недоліків не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч.2 ст.185 ЦПК України).

Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з наданням можливості усунути виявлені недоліки у встановлені процесуальним Законом строки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.175,177,185 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Полтавської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який починає свій перебіг з дня отримання позивачем копії даної ухвали.

В разі якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих