233 Справа № 233/4489/18
УХВАЛА

04 червня 2024 року Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Наумик О. О., розглянувши матеріали клопотання «про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною»,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02.11.2018:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівки Донецької області, визнано недієздатним;

- встановлено над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Костянтинівки Донецької області, опіку, призначивши опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Костянтинівки Донецької області;

- строк дії рішення про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівки Донецької області, недієздатним визначено в два роки;

- роз`яснено заявникові положення ч.ч.7,8 ст.300 ЦПК України, згідно з якими клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною першою цієї статті. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Судове рішення набрало законної сили 04.12.2018.

29 травня 2024 року до суду звернувся ОСОБА_2 із клопотанням, в якому просить продовжити строк дії рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02.11.2018 у цивільній справі окремого провадження №233/4489/18 про визнання ОСОБА_1 недієздатним, встановлення над ним опіки та призначити його ОСОБА_2 опікуном; призначити судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити питання, чи страждає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на психічний розлад та чи здатний внаслідок наявного захворювання усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Вирішуючи питання про можливість прийняття клопотання до розгляду, враховане таке:

За приписами статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років (ч.6). Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті (ч.7). Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи (ч.8). Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу (ч.9).

Строк дії рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02.11.2018, яким ОСОБА_1 визнано недієздатним, визначено в два роки, тобто від 04.12.2018 - дати набрання рішенням законної сили по 04.12.2020.

Як передбачено ст.120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно зі ст.126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.

Згідно з практикою ЄСПЛ для забезпечення оптимального співвідношення права на доступ до правосуддя та принципу правової визначеності у процесі прийняття судом рішення про поновлення строку на звернення до суду мають враховуватися: 1) особливі обставини кожної конкретної справи у системному зв`язку з причинами пропуску строку на звернення до суду; наявність причин непереборного та об`єктивного характеру пропуску строку на звернення до суду; 2) характер права, для захисту якого надійшло звернення до суду, та його значення для сторін; 3) період, який минув з моменту пропуску строку, правові наслідки його поновлення або не поновлення; 4) наявність публічного (суспільного та, меншою мірою, державного) інтересу у справі; 5) фундаментальність значення справи для судової та правозастосовної практики.

Одним із визначальних критеріїв для прийняття судом рішення про поновлення чи непоновлення строку є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, з обов`язковим врахуванням того, що одним з основних елементів принципу верховенства права є принцип правової визначеності. При цьому дотримання строків однаковою мірою стосується всіх учасників судового спору, які мають абсолютне право на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на те, що безпідставне поновлення судами строків є порушенням конвенційних прав та порушенням права на справедливий суд.

Можливість отримати своєчасний судовий захист є головним аспектом реалізації права на доступ до правосуддя. Однак, вказане право не може бути абсолютним і його реалізація повинна бути здійснена в межах певних процесуальних строків.

З аналізу наведених вище норм процесуального права вбачається, що заявник наділений правом звернутися до суду з клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною за обов`язкової умови - до закінчення строку дії рішення (не пізніше ніж за п`ятнадцять днів) про визнання фізичної особи недієздатною.

Проте, клопотання подано до суду лише 29 травня 2024 р. - після спливу строку дії судового рішення від 02.11.2018 до 04.12.2020, тобто поза процесуальним строком, причини пропущення такого строку не зазначені.

Також, варто зауважити на такому:

Згідно зі статтею 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (ч.1). Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України (ч.2).

Частиною 1 статті 40 ЦК України передбачено, що фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 ст.41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун.

З аналізу наведених положень убачається, що після спливу строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною встановлені в ньому юридичні факти втрачають свою дію. Відповідно, особа, щодо якої було ухвалено таке рішення, вже не вважається недієздатною, а вважається особою, здатною керувати своїми діями, набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатною своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. При цьому, права та обов`язки опікуна, визначені у Главі 6 ЦК України, припиняються.

Разом з цим, поновлення строку для звернення до суду за дійсним клопотанням, навіть у разі порушення такого питання, не призведе до настання юридичних наслідків.

Так, за приписами ч.9 ст.300 ЦПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії, тобто, у даному випадку - до 04.12.2020. Тож подання до суду цього клопотання після спливу дворічного строку унеможливлює виконання судом зазначеної вимоги закону. Отже поновлення строку для звернення до суду із клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною у даному випадку є неможливим.

З огляду на наведені обставини та відповідні ним підстави, у зв`язку з пропуском строку для звернення до суду із клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною і неможливістю його поновлення, клопотання ОСОБА_2 про продовження строку дії рішення суду про визнання ОСОБА_1 недієздатним відповідно до приписів ч.ч.1,2 ст.126 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду.

Водночас, заявник не позбавлений права звернутися до суду із заявою про визнання особи недієздатною в порядку окремого провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 126 ч.ч.1,2, 300 ч.7 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання ОСОБА_2 про продовження строку дії рішення суду про визнання особи недієздатною - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: