Справа № 524/5162/24
Провадження №2/524/1992/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі: головуючого - судді Нестеренка С.Г., за участі секретаря судового засідання Бельченко Н.Л., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області цивільну справу за позовом АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року до суду звернувся АТ «Перший Український Міжнародний Банк» (далі позивач, Банк, АТ «ПУМБ») із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову вказували, що 01 вересня 2017 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 01, на підставі якого відповідач отримав кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 8000,00 грн. який пізніше було збільшено до 64 150,15 грн.

Відповідно до даного кредитного договору банк повністю та в строки виконав зобов`язання перед відповідачем, видав відповідачу платіжну картку із встановленим лімітом. Відповідач ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконує своєчасно та належним чином, внаслідок чого, станом на 01.02.2024 року, виникла заборгованість відповідача перед банком у розмірі 89 522,41 грн., з яких: 64 150,16 грн. заборгованість за кредитом та 25 372,25 грн. заборгованість за процентами, які банк просив стягнути з відповідача на свою користь, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою судді від 22 травня 2024 року відкрито спрощене провадження у справі, залучено сторін, призначено судове засідання (а.с. 133).

У судове засідання представник позивача АТ «ПУМБ» не прибув. У позовній заяві просили справу розглядати без участі представника банка.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не прибув з невідомих суду причин, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 128, 130 ЦПК України. Про причини своєї неявки суд не повідомив заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи за його відсутності не подавав.

Ухвалою суду від 05 грудня 2024 року постановлено провести заочний розгляд справи.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, позивач у позовній заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступне.

01 вересня 2017 року між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, шляхом підписання Заяви № 01 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 9).

Згідно інформації, викладеної у вказаній заяві, її підписання є беззастережним підтвердженням, що відповідач приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ» в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування, і погоджується з тим, що може обрати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності можливості Банку).

Зі змісту Заяви № 01 вбачається, що відповідач просив відкрити на його ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надати кредитну картку із встановленням на неї кредитного ліміту у сумі 8 000,00 грн.

Також, у заяві на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 01.09.2017 року зазначено, що строк дії кредитного ліміту, процентна ставка за користування кредитним лімітом, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки. Підписанням заяви відповідач підтверджує, що ним отримана у непошкодженому стані платіжна картка і ПІН, а також, що з правилами користування платіжною карткою він ознайомлений та зобов`язується їх дотримуватись.

Крім того, відповідачем була підписана заява на приєднання до Договору страхування № СС8645968, відповідно до якої він шляхом підписання цієї заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб погодився та прийняв в повному обсязі Публічну пропозицію укласти договір добровільного страхування життя за програмою «Страхування життя з кредитною карткою» (а.с. 9).

Також, 01.09.2017 року відповідач ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту (а.с. 10).

Із довідки про збільшення кредитного ліміту по договору № 01 від 01.09.2017 року постає, що 01.09.2017 року відповідачу на картку було встановлено кредитний ліміт у розмірі 8 000,00 грн., який поступово збільшувався та зменшувався і станом 19.02.2021 року становив 58 506,00 грн. (а.с. 42).

Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 11.11.2018 року по 09.11.2021 року (а.с. 54-113).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором, станом на 01.02.2024 року включно, становить 89 522,41 грн. і складається із: 64 150,16 грн. заборгованості за кредитом та 25 372,25 грн. заборгованості за відсотками.

01 лютого 2024 року позивач направив відповідачу вимогу (повідомлення) щодо наявної заборгованості перед банком за кредитним договором у загальному розмірі 89 522,41 грн., яку вимагав погасити у 30-денний строк з моменту отримання повідомлення (а.с. 37). Позивач вказав, що у наданий строк відповідач борг не повернув.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ПУМБ»).

Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі).

У заяві, яка підписана відповідачем 01.09.2017 року, процентна ставка не зазначена. Також, укладений між сторонами договір від 01.09.2017 року у вигляді заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення боргу за кредитним договором № 01 від 01.09.2017 року, просить також стягнути з відповідача заборгованість за процентами.

При цьому, позивач, крім виписки по рахунку відповідача, надав також і копію Публічної пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (в редакції яка діє з 10.06.2017 року) з додатками, в яких містяться, в тому числі Умови надання та обслуговування овердрафту та кредитних карток (а.с. 16-36).

Однак, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме ці Умови надання та обслуговування овердрафту та кредитних карток, які вказані в Публічній пропозиції ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Крім того, інформація на самому сайті та роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки зміст цього документа повністю залежить від волевиявлення і дій лише однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови надання банківських послуг, відсутність в заяві домовленості сторін про сплату відсотків, надана банком Публічна пропозиція на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з додатками до неї не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Надану позивачем Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб з додатками до неї, не можна вважати складовою договору, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо їх умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Наведена правова позиція сформульована Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 та підлягає врахуванню усіма іншими судами при застосуванні таких норм права.

Крім того, така ж позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03 березня 2021 року в справі № 669/573/18 та від 23 грудня 2020 року в справі № 191/2648/17.

Також, до позовної заяви банком додано паспорт споживчого кредиту, підписаного відповідачем 01.09.2017 року, у якому зазначені основні умови кредитування (розділ 3)., а саме: тип кредиту кредитна лінія, сума кредиту 8 000,00 грн., строк кредитування 12 місяців, зі спливом якого вказаний строк продовжується кожного разу на той самий термін у разі відсутності заперечень сторін.

У розділі 4 паспорту споживчого кредиту міститься інформація щодо реальної процентної ставки, яка зазначена 49% та 59,59%, які зазначені як процентна ставка та реальна процентна ставка. У розділі 6 Паспорту, вказана також процентна ставка 62,0%, яка застосовується при невиконанні умов договору.

Однак, доданий до матеріалів справи паспорт споживчого кредиту, підписаний ОСОБА_1 , не може бути свідченням укладення договору в частині встановлення розміру відсотків за користування кредитом, що узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23.05.2022 року по справі № 393/126/20. Зокрема, Верховний Суд вказав, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

За вказаних обставин, враховуючи те, що відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, не повернув у повному обсязі отримані кредитні кошти, тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту у розмірі 64 150,16 грн. підлягають задоволенню, в частині стягнення заборгованості за процентами в розмірі 25 372,25 грн. задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до п. 1 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Судом позов було задоволено у загальному розмірі 64 150,16 грн., що становить 71,66% від заявлених до стягнення 89 522,41 грн.

Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 1735,89 грн. (71,66% від 2422,40 грн), відмовивши у стягненні судових витрат у розмірі 686,51 грн. (2422,40 1735,89).

Сторони у справі не заявляли про понесення ними інших судових витрат.

Справа розглянута в межах заявлених вимог та наданих доказів.

Керуючись ст. 525, 526, 536, 549, 553-559, 625,626, 1046-1052, 1054 ЦК України, ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 133, 141, 258, 264, 265, 273, 280 - 282, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов АТ «Перший Український Міжнародний Банк» - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість кредитним договором № 01 від 01.09.2017 року, що виникла станом на 01.02.2024 року, у розмірі 64 150,16 грн. та яка є заборгованістю за кредитом, а також кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 1735,89 грн.

Відмовити АТ «Перший Український Міжнародний Банк» у задоволенні позову до ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення заборгованості процентами розмірі 25 372,25 грн. та коштів у повернення сплаченого судового збору у розмірі 686,51 грн.

Позивач: АТ «Перший Український Міжнародний Банк», , юридична адреса: м. Київ, вул. Андріївська, буд. № 4.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст заочного рішення суду виготовлено 10 грудня 2024 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої упродовж тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня розгляду заяви про перегляд заочного рішення у разі його не скасування. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: