Справа № 333/2770/23
Провадження № 2/333/221/24
У Х В А Л А

про закриття підготовчого провадження

і призначення справи до судового розгляду по суті

14 березня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого-судді Кулик В.Б., за участю секретаря судового засідання Майсак А.О., позивача ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі суду у м. Запоріжжі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

11.04.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до АТ «Українська залізниця», в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, з урахуванням обов`язкових платежів, в розмірі 14 858 грн. 57 коп., посилаючсь на те, що посадові особи АТ «Укрзалізниця», діючи від імені роботодавця, з метою мобінгу, відсторонили позивача від роботи з штучно створених підстав та після апеляції до керівництва і відміни незаконного наказу, позивачу умисно не оплатили дні штучно створеного вимушеного прогулу.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено та передано судді Кулик В.Б.

Ухвалою судді від 12.04.2023 року позовну заяву залишено без руху.

Позивачем зазначені судом недоліки усунуто.

28.04.2023 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

26.05.2023 року до суду надійшов відзив на позов.

Також, 26.05.2023 року до суду надійшли клопотання від представника відповідача: щодо повноважень представника позивача, про залишення позову без руху.

01.06.2023 року від представника відповідача надійшло клопотання про закриття провадження та про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді.

10.10.2023 року представником позивача було заявлено відвід судді.

Ухвалою суду від 11.10.2023 року заяву про відвід судді було повернуто.

У підготовчому засіданні позивач та його представник позов підтримували, представник позивача заявив наступні клопотання. Просив усунути від участі в справі представника відповідача ОСОБА_3 , так як доручення на участь у справі повинно бути підписано головою правління АТ «Українська залізниця», а воно підписано директором Філії ОСОБА_4 та першим заступником директора Філії ОСОБА_5 , що суперечить нормам закону. Вважає за доцільне залучити в якості третьої особи Голову правління Лященка. Також, до відзиву представником відповідача надано довідку на ім`я ОСОБА_1 , в тому, що він знаходився в простої. Зазначена довідка підписана ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Довідка не містить дати, підписана не посадовими особами, відсутні докази отримання даної довідки позивачем, вважає, що вона сфальсифікована і просить допитати цих осіб в якості свідків. Не заперечував проти закриття підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні представник відповідача також заявив клопотання: просив залишити позов без руху, так як позивачем не сплачено судовий збір, крім того розрахунок середньої заробітної плати є незрозумілим, неможливо встановити період за який проведено розрахунок. ОСОБА_1 із заявою про видачу йому довідки і розрахунку середньої заробітної плати до товариства не звертався. Також, представник відповідача просить суд про закриття провадження у справі за наступних підстав. Вказаний спір виник з виконання умов колективного договору, угоди або окремих їх положень. А відтак цей спір є колективним, з огляду на таке. Зі змісту вимог позивача вбачається, що спір має характер колективного трудового оскільки полягає у наявності конфлікту, який виник внаслідок виконання окремих положень колективного договору та стосується не тільки позивача, а й інших працівників, а тому такий спір повинен вирішуватись в іншому порядку. Сторонами колективного трудового спору на виробничому рівні є наймані працівники (окремі категорії найманих працівників) підприємства, установи, організації чи їх структурних підрозділів або первинна профспілкова чи інша уповноважена найманими працівниками організація та роботодавець. Розгляд колективного трудового спору (конфлікту) з питань, виконання колективного договору, угоди або окремих їх положень здійснюється трудовим арбітражем. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що предметом позову є вирішення питання про порушення законних прав та інтересів, позивача через несвоєчасне проходження працівниками періодичних медичних оглядів як це було раніше передбачено колективним договором, тобто цей спір виник з підстав виконання (невиконання) колективного договору, а тому цей спір є колективним трудовим спором. За таких обставин, вказана справа взагалі не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. ОСОБА_3 додатково зазначив, що не був ознайомлений з документом на підставі якого, ОСОБА_2 приймає участь у справі.

Думка сторін з приводу заявлених клопотань.

Представник позивача заперечував проти заявлених клопотань представника відповідача. Вважає, що поданий спір є виключно трудовим, по відношенню до ОСОБА_1 був використаний мобінг. У справах, де було застосовано мобінг відносно працівника не сплачується судовий збір. Також, зазначив, що у позові наявне клопотання про необхідність АТ «Українська залізниця» надати розрахунок до суду. Участь у судових засіданнях приймає на підставі доручення, яке надано до суду в оригіналі на огляд і в копії для долучення до матеріалів справи. Зауважив суду, що у разі незадовільного розгляду його клопотань, він вимушений буде заявляти відвід.

Представник відповідача зазначив з приводу клопотань представника позивача таке. Участь у справі приймає на підставі доручення, яке оформлене відповідно до вимог закону і статуту. Категорично заперечував проти допиту ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в якості свідків, так як ці особи виконують свою роботу, а документи, які подані до суду є доказами для розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 197 ЦПК України, підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи.

Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши заявлені клопотання, дослідивши матеріали справи в рамках заявленого клопотання, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Відповідно до ч. 6 ст. 84 ЦПК України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Згідно з ч. 7 ст. 84 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до ч. 8 ст. 84 ЦПК України, у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Положеннями ч. 3 ст. 58 ЦПК України передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частини перша, третя ст. 58 ЦПК України).

У пунктах 18, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21), оприлюдненої 20.10.2022 року, вказано, що «починаючи з 29.12.2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва. Отже, з 29.12.2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».

Згідно з положеннями частин третьої та четвертої ст. 62 ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

ОСОБА_3 була надана копія нотаріально посвідченої довіреності від 05.12.2023 року, зареєстрована за № 1336, видана на представництво інтересів АТ «Укрзалізниця» в судах. Вказана довіреність була видана в порядку передоручення директором регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» Момотом О.І. та головним інженером регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_8 .

Отже, ОСОБА_3 , діючий на підставі довіреності від 05.12.2023 року, є повноважним представником АТ "Укрзалізниця" на час розгляду справи.

Тобто, клопотання представника позивача про відсторонення ОСОБА_3 від розгляду справи не підлягає задоволенню.

Положеннями ст. 69 ЦПК України визначено, що свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.

За змістом ст. 90 ЦПК України показання свідка це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Згідно із ст. 91 ЦПК України виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. В ухвалі, якою суд вирішує питання про виклик свідка, суд попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Представником позивача не було подано до суду заяви про виклик свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також не зазначено, що саме вони повинні пояснити у суді, тому суд зазначене клопотання не задовольняє.

Щодо витребування у АТ «Українська залізниця» наказу про прийняття на роботу ОСОБА_1 та надання бухгалтерського розрахунку середньоденної заробітної плати за останні два місця, то суд вважає за необхідне дане клопотання задовольнити та витребувати дану інформацію. Статут АТ «Українська залізниця» подано до суду представником відповідача, тому дане клопотання суд не розглядає.

Представником АТ «Українська залізниця» подано клопотання про залишення позову без руху. Зазначає, що позивачем не додано до заяви документи, які підтверджують сплату судового збору, або документи, що підтверджують підстави звільнення його від сплати судового збору відповідно до закону щодо вимог стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях. Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-301 гс 18). Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 05.05.2020 року по справі № 243/9533/17, від 31.07.2020 року по справі № 243/9229/17.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною другою ст. 9 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» закріплено перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду в справі № 728/2955/18 від 10.01.2019 року, де зазначено, що починаючи з 01.09.2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позовів про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 року у справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21) вказано, що: «середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Такий висновок підтверджується також змістом ч. 2 ст. 235 КЗпП України, якою визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи».

У цій справі Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 10.10.2019 року у справі № 369/10046/18.

Отже, оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який входить до структури заробітної плати, бо по суті і є заробітною платою, відсутній обов`язок позивача сплатити судовий збір за подання даного позову. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.02.2024 року у справі № 209/2226/22 (провадження № 61-14575св23. Тому клопотання представника відповідача про залишення позову без руху задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі, суд виходить з такого.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Правове становище професійних спілок, їх статус та повноваження регулюються Кодексом законів про працю України, Законом України від 15.09.1999 року № 1045-XIV «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Працівники мають право, зокрема, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку. Первинні профспілкові організації на підприємствах, в установах, організаціях та їх структурних підрозділах представляють інтереси своїх членів і захищають їх трудові, соціально-економічні права та інтереси. Первинні профспілкові організації здійснюють свої повноваження через утворені відповідно до статуту (положення) виборні органи, а в організаціях, де виборні органи не утворюються, - через профспілкового представника, уповноваженого згідно із статутом на представництво інтересів членів професійної спілки, який діє в межах прав, наданих Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» та статутом професійної спілки (ст. 2, частини перша, друга ст. 246 Кодексу Законів про працю України). Правові й організаційні засади функціонування системи заходів з вирішення колективних трудових спорів (конфліктів), здійснення взаємодії сторін соціально-трудових відносин у процесі врегулювання колективних трудових спорів (конфліктів), що виникли між ними, врегульовано Законом України від 03.03.1998 року № 137/98-ВР «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)». Встановлені цим Законом норми поширюються на найманих працівників та організації, утворені ними відповідно до законодавства для представництва і захисту їх інтересів, і на роботодавців, організації роботодавців та їх об`єднання.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» колективний трудовий спір (конфлікт) це розбіжності, що виникли між сторонами соціально-трудових відносин, щодо: встановлення нових або зміни існуючих соціально-економічних умов праці та виробничого побуту; укладення чи зміни колективного договору, угоди; виконання колективного договору, угоди або окремих їх положень; невиконання вимог законодавства про працю.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у ст. 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Позивачем дійсно зазначено, що він працює машиністом тепловоза і з 27.12.2019 року є головою профкому первинної вільної профспілки працівників локомотивного депо Мелітополь, проте позовна вимога ОСОБА_1 полягає у стягненні з відповідача середнього заробітку за вимушений прогул. Тобто, вимоги стосуються лише прав ОСОБА_1 , які на думку останнього, були порушені АТ «Українська залізниця», тобто спір виникає між фізичною особою та підприємством і підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а отже підстави для задоволення клопотання представника відповідача відсутні.

Також, судом перевірено повноваження представника позивача ОСОБА_2 , останній представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі довіреності від 26.11.2019 року, зареєстровану в реєстрі за № 2208, строк дії до 26.11.2024 року. Тобто, ОСОБА_2 є повноважним представником позивача на час розгляду справи.

Також, у підготовчому засіданні встановлено, що підстави для відводів відсутні, сторони клопотань про укладення мирової угоди, передачу справи на розгляд третейського суду або звернення до суду для проведення врегулювання спору за участю судді не надали. Докази, необхідні для вирішення справи по суті, в матеріалах справи є. Будь-яких клопотань щодо вирішення інших питань, зазначених у ч. 2 ст. 197 ЦПК України, від учасників справи не було.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу, зокрема, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Приймаючи до уваги, що на виконання вимог ст. 189 ЦПК України і під час підготовчого засідання остаточно визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників судового процесу, визначено обставини справи, які підлягають встановленню і зібрано відповідні докази, визначено порядок розгляду справи і вчинено всі дій, передбачені ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне закрити підготовче провадження і призначити справу до судового розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 197, 260, 354 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Підготовче провадження у цивільній справі № 333/2770/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу закрити.

Призначити справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 7, на 09 год. 00 хв. 18 квітня 2024 року, про що повідомити учасників справи.

Клопотання представника позивача про витребування доказів задовольнити частково.

Витребувати у строк до 18 квітня 2024 року з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (, адреса: м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5):

- наказ (копію) про прийняття на роботу ОСОБА_1 ;

- бухгалтерський розрахунок середньоденної заробітної плати за останні два місяця, що передували простою (грудень 2022 року, січень 2023 року).

У задоволенні інших клопотань представників сторін відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Повний текст ухвали виготовлено 19 березня 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя В.Б. Кулик