Справа № 636/191/24
Провадження № 2/638/3068/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27.05.2024 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Штих Т. В.,

за участю секретаря судового засідання Кассіч Н. А.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги посилалась на те, що за час подружнього життя у позивачки та відповідача народилась донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Батько ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, ніякої участі у вихованні дитини не приймає, має заборгованість по сплаті аліментів. У зв`язку з цим позивачка звернулась до суду.

В судовому засіданні позивачка підтвердила обставини, зазначені у позові, наполягала на його задоволені.

Відповідачка, ОСОБА_4 , в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи, Служби у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, в судове засідання не з`явився, через електронний суд надіслав заяву про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування.

Відповідач повідомлявся про дату, час та місце судового засідання шляхом направлення повісток на зазначений у позовній заяві номер телефону. Також відповідач повідомлявся розміщенням оголошення на сайті суду про його виклик.

У зв`язку з тим, що судом вживалися заходи щодо виклику відповідача, однак останній в судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, також відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку з чим суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у зв`язку з неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтво про народження батьками ОСОБА_3 є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 ( ОСОБА_1 ).

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 12.10.2023 виданою Виконавчим комітетом Чугуївської міської ради Харківської області ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина знаходиться на утримання матері.

Згідно з довідкою Закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) «Веселочка» при військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_3 дійсно відвідує ЗДО «Веселочка». До садочку дитину приводила та забирала мати.

Згідно з копією довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 у розмірі 76 769,18 грн..

Згідно з Рішенням № 19/1 від 19.12.2023 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , Комісія з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Чугуївської міської ради встановила, за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 , відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18, від 13 квітня 2020 року у справі № 760/468/18, від 11 березня 2020 року у справі № 638/16622/17, від 02 жовтня 2019 року у справі № 461/7387/16-ц, від 08 травня 2019 року у справі № 409/1865/17-ц.

Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.

Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п. 15, 16, 17 постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.

Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).

Між інтересами дитини і інтересами батьків має існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і важливістю повинні переважати над інтересами батьків.

Позивачка зазначає, що нею ніколи не створювалися будь-які перешкоди у спілкуванні відповідача з донькою, та участі у її вихованні, але відповідач бажання спілкуватися з донькою не виявляв та не бажав виконувати покладені на нього законом батьківські обов`язки. Це свідчить про відсутність об`єктивного волевиявлення відповідача на активну участь у формуванні життя своєї дитини.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідач за власною ініціативою самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї доньки, без поважних причин залишив її без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дітьми та позивачкою доведено, що поведінка відповідача відносно малолітньої є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 6, 19, 141, 150, 155, 157, 164, 165, 180, СК України, ст.ст. 10, 12, 81, 95, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради Харківської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 15 лютого 2019 року).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн. (Тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Повний текст рішення складено 29 травня 2024 року.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Т. В. ШТИХ