Справа № 190/1739/24
Провадження №2-др/190/9/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м.П`ятихатки

Суддя П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області - Кудрявцева Ю.В., розглянувши заяву Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу виданого П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області 20 листопада 2024 року,-

встановила:

20 листопада 2024 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області видано судовий наказ № 190/1739/24 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованості з розподілу природного газу за період з 01.10.2023 року по 30.06.2024 року у розмірі 1021 (одна тисяча двадцять одна) грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" та 242 грн 24 коп. судового збору.

22 листопада 2024 року представник Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» - Липовий С.М. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпропетровської філії ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» судового збору в розмірі 2422,40 грн., понесеного при розгляді апеляційної скарги поданої заявником на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2024 року у справі 190/1739/24, якою у видачі судового наказу відмовлено.

При цьому під час постановлення постанови Дніпровським апеляційним судом не вирішено питання щодо судових витрат.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України,розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суддя, дослідивши матеріали заяви та цивільної справи № 190/1739/24, приходить до наступного висновку.

Так, постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 листопада 2024 року ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2024 року про відмову у видачі судового наказу скасовано.

20 листопада 2024 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області видано судовий наказ № 190/1739/24 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованість з розподілу природного газу за період з 01.10.2023 року по 30.06.2024 року у розмірі 1021 (одна тисяча двадцять одна) грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" та 242 грн 24 коп. судового збору .

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Аналіз норм ЦПК України,які регламентують наказне провадження, дає підстави для висновку про те, що наказне провадження - це самостійний вид провадження цивільного судочинства, що існує поряд із позовним і окремим провадженням, якому притаманна певна процесуальна форма, що має певні особливості, пов`язані з тим, що ця форма забезпечує захист прав та інтересів стягувача, що має документи проти боржника, який не виконує свої зобов`язання. Метою наказного провадження є спрощення, скорочення та здешевлення судової процедури у тих випадках, коли це можливо та виправдано, та є ефективним засобом захисту прав боржника у безспірних справах. При вирішенні питання про видачу судового наказу суд не перевіряє обґрунтованість заявлених стягувачем вимог, оскільки на час видачі судового наказу суду невідомо про наявність спору між сторонами, через що в разі незгоди із таким наказом боржник може подати заяву про його скасування чи перегляд за нововиявленими обставинами, наслідком чого є скасування судом такого судового наказу, виданого в порядку наказного провадження.

В поданій заяві про ухвалення додаткового рішення представник заявника - ОСОБА_2 просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпропетровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі україни» судового збору в сумі 2422.40 грн. сплаченого при подачі апеляційної скарги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

За змістом статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно із частиною 3 та 4 вищевказаної статті суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Водночас, суд зазначає, що наказне провадження регулюється розділом ІІ ЦПК України, та у ньому визначений вичерпний перелік питань, які вирішуються судом у порядку наказного провадження. Вирішення питання про ухвалення додаткового рішення у справах, які розглядаються у порядку наказного провадження, нормами ЦПК України не передбачено.

Також з огляду на специфіку наказного провадження, на переконання суду, до даних відносин неможливо застосувати аналогію закону або аналогію права.

На підставі вищенаведеного, суд не вбачає підстав для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. 141, 170, 171, 260, 261, 270 ЦПК України,

ухвалила:

У задоволенні заяви Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Ю.В. Кудрявцева