Справа № Справа № 530/1200/23
Номер провадження 2/530/51/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024

м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді Ситник О.В., за участю: секретаря судового засідання Сахно З.С., представника позивача ОСОБА_1 адвоката Акрітова К.К., представника відповідача СТОВ «Благовість» адвоката Руденко В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Зіньків цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовість» про усунення перешкод у користуванні належним майном шляхом повернення земельних ділянок, -

встановив :

16.08.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області із позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовість» про усунення перешкод у користуванні належним майном шляхом повернення земельних ділянок.

Позивач ОСОБА_1 просив суд: зобов`язати сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Благовість» ) усунути перешкоди ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) у володінні та користуванні земельними ділянками з кадастровими номерами: :00:007:0067, :00:007:0068, :00:005:0021, шляхом негайного повернення ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) земельних ділянок з кадастровими номерами :00:007:0067, :00:007:0068, :00:005:0021, скасувати державну реєстрацію іншого речового права та припинити інше речове право, а саме: право оренди земельної ділянки, що зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами :00:007:0067 (номер запису про інше речове право 22727476), :00:007:0068 (номер запису про інше речове право 23437077), :00:005:0021 (номер запису про інше речове право 22729455) за сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Благовість» ) як орендарем; стягнути всі судові витрати з відповідача на користь Позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що він, ОСОБА_1 (надалі по тексту Позивач), успадкував після покійної ОСОБА_2 земельні ділянки:

- кадастровий номер якої :00:007:0067, відповідно до свідоцтва про право на спадщину серія НОМЕР_2 (копія додається, оригінал знаходиться у Позивача);

- кадастровий номер якої :00:005:0021, відповідно до свідоцтва про право на спадщину серія НОМЕР_3 (копія додається, оригінал знаходиться у Позивача);

- кадастровий номер якої :00:007:0068, відповідно до свідоцтва про право на спадщину серія НОМЕР_4 (копія додається, оригінал знаходиться у Повивача).

Після отримання свідоцтв про право на спадщину на земельні ділянки йому стало відомо, що вище зазначені земельні ділянки обтяжені договорами оренди землі з СТОВ «Благовість».

20 березня 2017 року відповідно до договору оренди землі встановлено право оренди земельної ділянки на 10 років відносно земельної ділянки кадастровий номер якої :00:007:0068, дата державної реєстрації права оренди - 14 листопада 2017 року.

22 березня 2017 року відповідно до договору про внесення змін до договору оренди землі від 14 січня 2011 року встановлено право оренди земельної ділянки на 10 років відносно земельної ділянки кадастровий номер якої :00:005:0021, дата державної реєстрації права оренди - 05 жовтня 2017 року.

22 березня 2017 року відповідно до договору про внесення змін до договору оренди землі від 14 січня 2011 року встановлено право оренди земельної ділянки на 10 років відносно земельної ділянки кадастровий номер якої :00:007:0067, дата державної реєстрації права оренди 05 жовтня 2017 року.

Однак, отримавши в січні 2021 року відповідні договори та копії на руки йому стало очевидним, що вище зазначені договори від 20 березня 2017 року та від 22 березня 2017 року підписані не ОСОБА_2 . Такий висновок Позивачем зроблений на підставі співставлення підписів ОСОБА_2 на договорах оренди за 20 та 22 березня 2021 року з договорами від 14 січня 2017 року, в тому числі інших офіційних документа які в дійсності вчинялися ОСОБА_2 , а саме: заповітом; технічною документацією, а також іншими офіційними документами підписаними ОСОБА_2 ..Окрім того, за життя ОСОБА_2 . Позивачу говорила, що вона не бажала продовжувати будь - яких договірних правовідносин з Відповідачем, в тому числі будь - яких договорів в період з 2016 по 2019 рік не перепідписувала, довіреностей на вчинення дій пов`язаних з зазначеними земельними ділянками ОСОБА_2 не давала та не підписувала.

Вищевикладене стало підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою від 17.08.2023 у справі відкрите загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

14.11.2023 до Зіньківського районного суду Полтавської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити позивачу в задоволенні позову посилаючись на те, що громадянка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 довіреністю від 10 квітня 2017 року (зареєстровано в реєстрі Дейкалівської сільської ради №563) уповноважила гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 вчинати всі необхідні дії, щодо переоформлення договорів оренди землі, включно із правом підпису; зазначають, що позивач 09 вересня 2019 року (після смерті гр. ОСОБА_2 ) сам звернувся до СТОВ «Благовість» отримав інформацію про земельні ділянки, що належали покійній та процес переоформлення спадщини. Отримав матеріальну допомогу на поховання, а також сам уклав договір оренди з Відповідачем на належну йому особисто земельну ділянку, також за період з березня 2020 року по грудень 2022 року Позивачу було нараховано та виплачено орендну плату у розмірі 190412,33 грн.

Ухвалою від 01.12.2023 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовість» про усунення перешкод у користуванні належним майном шляхом повернення земельних ділянок, призначено судову посмертну почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні запитання:

- Чи виконано рукописний текст - підпис у графі «Орендодавець» Договору оренди землі від ІНФОРМАЦІЯ_2 померлою ОСОБА_2 ?

- Чи виконано рукописний текст - підпис у графі «Орендодавець» у Договорі про внесення змін до договору оренди землі від 14 січня 2011 року, який зареєстрований 04.11.2011 року у відділі Держкомзему у Зіньківському районі за №00475 від 22.03.2017 р. померлою ОСОБА_2 ?

- Чи виконано рукописний текст - підпис у графі «Орендодавець» у Договорі про внесення змін до договору оренди землі від 14 січня 2011 року, який зареєстрований 04.11.2011 року у відділі Держкомзему у Зіньківському районі за №00476 від 22.03.2017 р. померлою ОСОБА_2 ?

- Чи виконано рукописний текст - підпис у графі «ПІДПИС» Довіреності ОСОБА_2 зареєстрованої секретарем Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області за №565 від 10 квітня 2017 року померлою ОСОБА_2 ?

Проведення даної експертизи доручено експертам Полтавського науково- дослідного експертно криміналістичного центру МВС України, розташованого за адресою м. Полтава, провулок Рибальський, 8. Провадження в справі зупинено на час виконання експертизи.

11.04.2024 до Зіньківського районного суду Полтавської області надійшов, висновок експерта в якому експерт зазначив, що:

- рукописний текст - підпис у графі «Орендодавець» Договору оренди землі від 20 березня 2017 року, виконаний не тією особою, яка виконала підписи та записи від імені ОСОБА_2 в документах, наданих як вільні зразки її підпису та почерку, а виконаний іншою особою;

- рукописний текст - підпис у графі «Орендодавець» у Договорі про внесення змін до договору оренди землі від 14 січня 2011 року, який зареєстрований 04.11.2011 року у відділі Держкомзему у Зіньківському районі за №00475 від 22.03.2017 р., виконаний не тією особою, яка виконала підписи та записи від імені ОСОБА_2 в документах, наданих як вільні зразки її підпису та почерку, а виконаний іншою особою;

- рукописний текст - підпис у графі «Орендодавець» у Договорі про внесення змін до договору оренди землі від 14 січня 2011 року, який зареєстрований 04.11.2011 року у відділі Держкомзему у Зіньківському районі за №00476 від 22.03.2017 р., виконаний не тією особою, яка виконала підписи та записи від імені ОСОБА_2 в документах, наданих як вільні зразки її підпису та почерку, а виконаний іншою особою;

- рукописний запис « ОСОБА_2 », що у графі «ПІДПИС» Довіреності ОСОБА_2 зареєстрованої секретарем Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області за №565 від 10 квітня 2017 року, виконаний не тією особою, яка виконала підписи та записи від імені ОСОБА_2 в документах, наданих як вільні зразки її підпису та почерку, а виконаний іншою особою.

24.05.2024 ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області провадження в справі було відновлене та призначено справу до судового розгляду.

09.08.2024 до Зіньківського районного суду Полтавської області від представника позивача ОСОБА_5 до суду надійшла заява про зміну предмету позову, позовні вимоги були викладені в наступній редакції:

- визнати відсутнім право оренди в сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовість» () зареєстроване 14.11.2017 рокув Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 23437077, на підставі рішення приватного нотаріуса Москівець Станіслава Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - права оренди земельної ділянки за договором оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 20.03.2017, який укладений між ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 (Орендодавець) та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Благовість», код ЄДРПОУ 32543919(Орендар), щодо земельної ділянки площею 3,0799 га з кадастровим номером :00:007:0068, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області;

- усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом повернення йому сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Благовість», код ЄДРПОУ 32543919у користування земельної ділянки площею 3,0799 га з кадастровим номером :00:007:0068, яка розташована на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області;

- визнати відсутнім право оренди в сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовість» () зареєстроване 05.10.2017 рокув Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 22729455, на підставі рішення приватного нотаріуса Москівець Станіслава Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - права оренди земельної ділянки за договором про внесення змін до договору оренди землі від 14.01.2011, серія та номер: б/н, виданий 22.03.2017, який укладений між ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 (Орендодавець) та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Благовість», код ЄДРПОУ 32543919(Орендар), щодо земельної ділянки площею 3,1798 га з кадастровим номером :00:005:0021, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області;

- усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом повернення йому сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Благовість», код ЄДРПОУ 32543919у користування земельної ділянки площею 3,1798 га з кадастровим номером :00:005:0021, яка розташована на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області.

- визнати відсутнім право оренди в сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовість» () зареєстроване 05.10.2017 рокув Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 22727476, на підставі рішення приватного нотаріуса Москівець Станіслава Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - права оренди земельної ділянки за договором про внесення змін до договору оренди землі від 14.01.2011, серія та номер: б/н, виданий 22.03.2017, який укладений між ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 (Орендодавець) та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Благовість», код ЄДРПОУ 32543919(Орендар), щодо земельної ділянки площею 3,0796 га з кадастровим номером :00:007:0067, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області;

- усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом повернення йому сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Благовість», код ЄДРПОУ 32543919у користування земельної ділянки площею 3,0796 га з кадастровим номером :00:007:0067, яка розташована на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області;

- стягнути всі судові витрати з Відповідача на користь Позивача понесені судові витрати.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської областівід 09.08.2024 змінені позовні вимоги судом було прийнято.

В судові засідання 03.10.2024, 21.11.2024 позивач ОСОБА_1 не з`явився, повідомлений про розгляд справи у встановленому законом порядку. Представник позивача адвокат Акрітов К.К. з`явився, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, посилався на те, що договори оренди земельних ділянок спадкодавець позивача не підписувала, до смерті стверджувала що не мала наміру укладати договори з відповідачем, також не надавала жодних довіреностей якими б доручала здійснювати від її імені розпорядження земельними ділянками - що встановлено висновком експерта, прохав звернути увагу суду на те, що умови про строк по відносинах які склались між сторонами - не узгоджені, прохав повернути земельну ділянку у користування позивачу з чужого незаконного володіння.

Представник відповідача - адвокат Руденко В.М. з`явився, проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, посилався на те, що позивач 09 вересня 2019 року (після смерті гр. ОСОБА_2 ) сам звернувся до СТОВ «Благовість» отримав інформацію про земельні ділянки, що належали покійній та процес переоформлення спадщини. Отримав матеріальну допомогу на поховання, а також сам уклав договір оренди з Відповідачем на належну йому земельну ділянку, також за період з березня 2020 року по грудень 2022 року Позивачу було нараховано та виплачено орендну плату у розмірі 190412,33 грн., що підтверджується доказами наданими у судове засідання, також просив застосувати строк позовної давності, оскільки позивач під час оформлення спадщини в 2019 році повинен був знати про існування договорів оренди земельних ділянок. Представник позивача адвокат Акрітов К.К. заперечив, вказав, що позивач дійсно отримував кошти від відповідача за земельну ділянку, але про те що підписи в договорах оренди земельних ділянок були підроблені і договір фактично не був укладений позивач дізнався лише у 2021 році, коли отримав зазначені договори на руки і співставив підписи в них з підписами спадкодавця ОСОБА_2 , наміру укладати строковий договір з відповідачем спадкодавець не мала і не укладала його, що підтверджено висновком експерта, претензії у позивача до відповідача до цього часу не виникали бо він не знав і не міг знати про підробку підпису на договорах, а також про підроблену довіреність від імені його спадкодавця - ОСОБА_2 .

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво-чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до забуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних

умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

ОСОБА_1 , успадкував після покійної ОСОБА_2 земельні ділянки:

- кадастровий номер якої :00:007:0067, відповідно до свідоцтва про право на спадщину серія НОМЕР_2 (копія додається, оригінал знаходиться у Позивача);

- кадастровий номер якої :00:005:0021, відповідно до свідоцтва про право на спадщину серія НОМЕР_3 (копія додається, оригінал знаходиться у Позивача);

- кадастровий номер якої :00:007:0068, відповідно до свідоцтва про право на спадщину серія НОМЕР_4 (копія додається, оригінал знаходиться у Повивача).

(а.с.9-14).

Вище зазначені земельні ділянки обтяжені договорами оренди землі з СТОВ «Благовість». 20 березня 2017 року відповідно до договору оренди землі встановлено право оренди земельної ділянки на 10 років відносно земельної ділянки кадастровий номер якої :00:007:0068, дата державної реєстрації права оренди - 14 листопада 2017 року. 22 березня 2017 року відповідно до договору про внесення змін до договору оренди землі від 14 січня 2011 року встановлено право оренди земельної ділянки на 10 років відносно земельної ділянки кадастровий номер якої :00:005:0021, дата державної реєстрації права оренди - 05 жовтня 2017 року. 22 березня 2017 року відповідно до договору про внесення змін до договору оренди землі від 14 січня 2011 року встановлено право оренди земельної ділянки на 10 років відносно земельної ділянки кадастровий номер якої :00:007:0067, дата державної реєстрації права оренди 05 жовтня 2017 року. (а.с. 15-33) , стороною відповідача надані копії відомостей про нарахування коштів позивачу в рахунок орендної плати (а.с. 70), копія договору оренди земельної ділянки належної позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.08.2008, укладеного 09 вересня 2019 року між позивачем та відповідачем а також довідки про нарахування орендної плати за вказаним договору позивачу (а.с.77-78). Дані докази визнаються сторонами.

Відповідно до висновку експерта Полтавського науково-дослідного експертно криміналістичного центру МВС України:

- рукописний текст - підпис у графі «Орендодавець» Договору оренди землі від 20 березня 2017 року, виконаний не тією особою, яка виконала підписи та записи від імені ОСОБА_2 в документах, наданих як вільні зразки її підпису та почерку, а виконаний іншою особою;

- рукописний текст - підпис у графі «Орендодавець» у Договорі про внесення змін до договору оренди землі від 14 січня 2011 року, який зареєстрований 04.11.2011 року у відділі Держкомзему у Зіньківському районі за №00475 від 22.03.2017 р., виконаний не тією особою, яка виконала підписи та записи від імені ОСОБА_2 в документах, наданих як вільні зразки її підпису та почерку, а виконаний іншою особою;

- рукописний текст - підпис у графі «Орендодавець» у Договорі про внесення змін до договору оренди землі від 14 січня 2011 року, який зареєстрований 04.11.2011 року у відділі Держкомзему у Зіньківському районі за №00476 від 22.03.2017 р., виконаний не тією особою, яка виконала підписи та записи від імені ОСОБА_2 в документах, наданих як вільні зразки її підпису та почерку, а виконаний іншою особою;

- рукописний запис « ОСОБА_2 », що у графі «ПІДПИС» Довіреності ОСОБА_2 зареєстрованої секретарем Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області за №565 від 10 квітня 2017 року, виконаний не тією особою, яка виконала підписи та записи від імені ОСОБА_2 в документах, наданих як вільні зразки її підпису та почерку, а виконаний іншою особою (а.с. 124-133), даний висновок сторонами не оскаржувався.

Отже, виникнення спірних правовідносин обумовлено наявністю між позивачем та СТОВ «Благовість» спору про право оренди земельної ділянки, оскільки, за доводами позивача, спадкодавець ОСОБА_2 не підписувала договорів оренди землі, не надавала нікому довіреностей на управління належними їй земельними ділянками, та не узгоджувала строк оренди, а отже було відсутнє волевиявлення на укладання такого правочину, що є підставою для повернення земельних ділянок шляхом подання негаторного позову. Позивач наполягав на поверненні йому земельних ділянок, вважаючи, що ці земельні ділянки знаходяться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

У частині першій статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За правилами статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Частиною другою статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Згідно з частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену у договорі оренди земельної ділянки) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації.

За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

У пункті 7.18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19), зазначено, що правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) звертала увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

У пункті 7.27 постанови від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач, як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (див. також постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97)).

У пункті 71 постанови від 23 листопада 2021 року Велика Палата Верховного Суду уточнила вказаний висновок, виклавши його перше речення так: зайняття земельних ділянок, зокрема фактичним користувачем, треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його володіння цими ділянками.

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 , посилаючись на позбавлення його права користування земельними ділянками, які займає СТОВ «Благовість», просить вилучити з незаконного користування цього приватного підприємства належні йому земельні ділянки, оскільки його спадкодавець договорів оренди земельних ділянок не підписувала, не надавала нікому довіреностей на управління належними їй земельними ділянками, умови їх не погоджувала.

Тобто позивач подав негаторний позов про повернення земельних ділянок, при цьому формулювання позивачем позовних вимог, саме як вилучення земельної ділянки, на зміст позову, як негаторного, не впливає.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 29 листопада 2023 року по справі №513/879/19 (провадження № 14-49цс22) змінює вимоги щодо предмету позову в випадку коли земельна ділянка вибула з користування власником за підробленим підписом на договорі оренди землі, або договір оренди землі, укладений до 2013 року, не зареєстрований, але має державну реєстрацію іншого речового права (права оренди) в 2015 році з іншою особою, то Велика Палата Верховного Суду вважає, що предмет позову «про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію іншого речового права -права оренди за договором оренди землі» не є належним способом захисту. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі № 513/879/19 (провадження № 14-49цс22) зазначено, що: «рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є підставою для внесення відомостей (записів) про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; після початку відображення таких відомостей (записів) у цьому реєстрі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вичерпують свою дію. Тому належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону № 1952-IV судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача».

З посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду вже склалась судова практика, а саме:

- у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2024 року у справі № 567/3/22 (провадження № 61-5252сво23) зазначено, що: «Об`єднана палата звертає увагу на те, що належним способом захисту прав орендодавця, який у цих спірних правовідносинах вважає, що зареєстроване право оренди відсутнє, є його вимога до особи, за якою зареєстроване право оренди, про визнання відсутнім права оренди. Судове рішення про задоволення такої вимоги є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про припинення права оренди відповідача; позовна вимога про скасування рішення державного реєстратора КП «Реєстраційний центр» Городищенської сільської ради Октович О. П. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10 березня 2018 року, індексний номер рішення 40053528, щодо державної реєстрації права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія», номер запису про інше речове право - 6666176, щодо спірної земельної ділянки, з одночасним припиненням такого права, не є належним способом захисту порушеного права, а вимога про зобов`язання ТОВ «Західна агровиробнича компанія» повернути позивачу спірну земельну ділянку є похідною.

- у постанові Верховного Суду від 13 березня 2024 року справа № 567/1408/22 (провадження № 61-13857св23), останній абзац розділу «Позиція Верховного Суду» має такий зміст: «За таких обставин в задоволенні позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо спірної земельної ділянки з одночасним припиненням такого права належить відмовити з огляду на обрання позивачем неналежного способу захисту. Тому вимога про повернення позивачу спірної земельної ділянки може бути заявлена та вирішена по суті разом з вимогою про визнання відсутнім права її оренди у ТОВ «Західна агровиробнича компанія».

У даній справі, суд установив, що підтверджується експертним висновком, що оспорювані договори оренди земельних ділянок, укладені від імені ОСОБА_2 з СТОВ «Благовість», підписані не нею, а іншою особою. Стороною позивача доведено, що між його спадкодавцем ОСОБА_2 як орендодавцем та орендарем не узгоджені істотні умови договору навіть при використанні стороною відповідача земельної ділянки яка належала ОСОБА_2 на праві власності, а саме не узгоджено строк дії використання земельної ділянки .

Як зазначено в Постанові Верховного суду від 26 квітня 2022 року справа № 378/1194/20, провадження № 61-20827св21, з урахуванням установлених у цій справі обставин, зокрема установленого факту не підписання ОСОБА_2 договорів оренди земельної ділянки з СТОВ «Благовість» , що свідчить про неукладеність цього договору, відсутність волевиявлення власника на передачу в оренду земельної ділянки та безпідставність користування відповідачем цим майном, суд вважає, що позовна вимога ОСОБА_1 про повернення земельних ділянок підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Отже, конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі.

Між тим, статтею 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Зазначена норма виключає можливість укладення спірного договору шляхом вчинення конклюдентних дій, бо такий договір не може бути зареєстрований.

З таких же висновків виходила Велика Палата Верховного Суду у пунктах 7.37, 7.38 постанови від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19).

Отже, враховуючи конкретні встановлені судами обставини справи, що розглядається, суд не вбачає підстав для застосування доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) до правовідносин, що склалися між сторонами у цій справі.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що відповідно до принципу jura novit curia (суд знає закони) неправильна юридична кваліфікація сторонами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 265/6582/16-ц, від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц. У пункті 7.43 постанови від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Посилання відповідача у відзиві на те, що громадянка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 довіреністю від 10 квітня 2017 року (зареєстровано в реєстрі Дейкалівської сільської ради №563) уповноважила гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 вчиняти всі необхідні дії, щодо переоформлення договорів оренди землі, включно із правом підпису суд не приймає до уваги, оскільки у висновку експерта зазначено, що рукописний запис « ОСОБА_2 », що у графі «ПІДПИС» Довіреності ОСОБА_2 зареєстрованої секретарем Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області за №565 від 10 квітня 2017 року, виконаний не тією особою, яка виконала підписи та записи від імені ОСОБА_2 в документах, наданих як вільні зразки її підпису та почерку, а виконаний іншою особою.

Посилання відповідача на те, що позивач 09 вересня 2019 року (після смерті гр. ОСОБА_2 ) сам звернувся до СТОВ «Благовість» отримав інформацію про земельні ділянки, що належали покійній та процес переоформлення спадщини. Отримав матеріальну допомогу на поховання, а також сам уклав договір оренди з Відповідачем на належну йому земельну ділянку, також за період з березня 2020 року по грудень 2022 року Позивачу було нараховано та виплачено орендну плату у розмірі 190412,33 грн., суд приймає до уваги, але загострює увагу на правовій природі та формі укладення договору оренди земельної ділянки, який, як зазначалось вище виключає можливість укладення спірного договору оренди земельної ділянки шляхом вчинення конклюдентних дій, бо такий договір не може бути зареєстрований. Також конклюдентні дії, в конкретному випадку, як зазначає представник відповідача отримання плати за землю. Також суд звертає увагу на положення ст. 206 Земельного Кодексу України, відповідно до якої використання землі в Україні є платним, об`єктом плати за землю є земельна ділянка отже користування земельною ділянкою позивача відповідачем в будь якому разі мало бути оплатним відповідно до діючого законодавства навіть за відсутності договору.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 23 червня 2020 року, справа № 696/1693/15-ц, провадження № 14-737цс19, зазначає, що суди мають керуватися вимогами пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України та враховувати загальні засади цивільного законодавства, зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Згідно із частиною другою статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають поновленню в порядку, встановленому законом, тому суд приходе до переконання про задоволення позовних вимог .

За правилом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем за подання до суду цивільного позову було сплачено 2893 (дві тисячі вісімсот дев`яносто три) грн 77 коп. судового збору, також позивачем понесено витрати на судово почеркознавчу експертизу в сумі 12722 (дванадцять тисяч сімсот двадцять дві) грн 36 коп., в зв`язку з задоволенням позову суд приходить до переконання про необхідність стягнення цих судових витрат з відповідача на користь позивача в повному розмірі.

Керуючись ст.ст. 2,3,5,7,10,12,13,23,76-83,110,258,259,265,268,354 ЦПК України, ст.ст.203,207,215 , 612, 770 ЦК України, ст.ст.13,14, 24 ЗУ «Про оренду землі», ст. 141 , 148-1 ЗК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовість» про усунення перешкод у користуванні належним майном шляхом повернення земельних ділянок задовільнити.

Визнати відсутнім право оренди в сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовість» () зареєстроване 14.11.2017 рокув Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 23437077, на підставі рішення приватного нотаріуса Москівець Станіслава Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - права оренди земельної ділянки за договором оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 20.03.2017, який укладений між ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 (Орендодавець) та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Благовість», код ЄДРПОУ 32543919(Орендар), щодо земельної ділянки площею 3,0799 га з кадастровим номером :00:007:0068, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області.

Усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом повернення йому сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Благовість», код ЄДРПОУ 32543919у користування земельної ділянки площею 3,0799 га з кадастровим номером :00:007:0068, яка розташована на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області..

Визнати відсутнім право оренди в сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовість» () зареєстроване 05.10.2017 рокув Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 22729455, на підставі рішення приватного нотаріуса Москівець Станіслава Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - права оренди земельної ділянки за договором про внесення змін до договору оренди землі від 14.01.2011, серія та номер: б/н, виданий 22.03.2017, який укладений між ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 (Орендодавець) та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Благовість», код ЄДРПОУ 32543919(Орендар), щодо земельної ділянки площею 3,1798 га з кадастровим номером :00:005:0021, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області.

Усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом повернення йому сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Благовість», код ЄДРПОУ 32543919у користування земельної ділянки площею 3,1798 га з кадастровим номером :00:005:0021, яка розташована на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області.

Визнати відсутнім право оренди в сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовість» () зареєстроване 05.10.2017 рокув Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 22727476, на підставі рішення приватного нотаріуса Москівець Станіслава Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень - права оренди земельної ділянки за договором про внесення змін до договору оренди землі від 14.01.2011, серія та номер: б/н, виданий 22.03.2017, який укладений між ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 (Орендодавець) та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Благовість», код ЄДРПОУ 32543919(Орендар), щодо земельної ділянки площею 3,0796 га з кадастровим номером :00:007:0067, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області.

Усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом повернення йому сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Благовість», код ЄДРПОУ 32543919у користування земельної ділянки площею 3,0796 га з кадастровим номером :00:007:0067, яка розташована на території Дейкалівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовість» (код ЄДРПОУ 32543919) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати з сплати судового збору в сумі 2893 (дві тисячі вісімсот дев`яносто три) грн 77 коп.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Благовість» (код ЄДРПОУ 32543919) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи в сумі 12722 (дванадцять тисяч сімсот двадцять дві) грн 36 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

повний текст рішення виготовлений 02.12.2024 року

СуддяО. В. Ситник