Провадження № 2/369/8733/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Козак І. А., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бовкун Владислава Ігоровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сетам», Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Фастівського нотаріального округу Київської області Нікітенко Вікторії Вікторівни, третя особа: ОСОБА_3 , про визнання недійсними та скасування електронних торгів і акту, визнання недійсними та скасування свідоцтва і рішення державного реєстратора, -

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2024 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бовкун В. І. звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до Державного підприємства «Сетам», Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Фастівського нотаріального округу Київської області Нікітенко Вікторії Вікторівни, третя особа: ОСОБА_3 , про визнання недійсними та скасування електронних торгів і акту, визнання недійсними та скасування свідоцтва і рішення державного реєстратора.

20 листопада 2024 року представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Бовкуном В. І. до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд:

-вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони будь-яких дій, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), а саме земельної ділянки, площею 0.1731 га, кадастровий номер: :01:003:0293, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що починаючи з грудня 2009 року по липень 2012 року, ОСОБА_1 , дівоче прізвище « ОСОБА_4 », проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , який на той час мав прізвище « ОСОБА_5 », котре змінив на « ОСОБА_6 », що підтверджується Свідоцтвом про зміну імені Серії НОМЕР_2 від 01.09.2011 року.

13 липня 2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 офіційно одружились, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серії НОМЕР_3 від 13.07.2012 та до цього часу перебувають у шлюбі проживають однією сім`єю і виховують двох малолітніх дітей.

За час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та під час перебування у зареєстрованому шлюбі, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 придбавалось за спільні кошти рухоме та нерухоме майно, зокрема земельна ділянка, площею 0.1731 га, кадастровий номер: :01:003:0293, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене підтверджується Договором купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Коряковою Н.О. від 06.07.2011 року, зареєстрований в реєстрі за № 1369, оформленим на ім`я ОСОБА_3 .

Державна реєстрація права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, площею 0.1731 га, кадастровий номер: :01:003:0293, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, була здійснена 24.07.2013 року Державним реєстратором Новіцькою Нелею Казимирівною, Реєстраційна служба Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 334 ЦК України та ст. 124 ЗК України, ОСОБА_3 набув право власності на земельну ділянку, площею 0,1731 га, кадастровий номер: :01:003:0293 лише 24.07.2013 року, тобто під час перебування в офіційному шлюбі з позивачкою, а тому вона є спільною сумісною власністю подружжя.

Однак, звернувшись за правничою допомогою до адвоката Бовкуна В.І. для перевірки зняття арештів з майна позивачки, з його відповіді від 08.10.2024 року, позивачці стало відомо, що земельна ділянка, площею 0.1731 га, кадастровий номер: :01:003:0293, яка була її спільною сумісною власністю подружжя з ОСОБА_3 , вибула з його власності у зв`язку із її примусовим продажем на публічних торгах, переможцем яких став ОСОБА_2 . Зазначене підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 398241207 від 08.10.2024 року та копією Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, реєстраційний номер № 1156, виданого 07.09.2021 року приватним нотаріусом Фастівського нотаріального округу Київської області Нікітенко Вікторією Вікторівною.

Звернувшись до свого чоловіка, щодо надання пояснень, як їх спільна земельна ділянка, площею 0.1731 га, кадастровий номер: :01:003:0293, могла вибути з його власності, ОСОБА_3 повідомив наступне. Ще до початку проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а саме 26.11.2007 року він став поручителем за кредитними зобов`язаннями своєї матері, ОСОБА_7 перед Акціонерним товариством «МетаБанк». У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору, банк звернувся з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21 січня 2020 року стягнуто солідарно з ОСОБА_7 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» () заборгованість за кредитним договором № 35А від 26.11.2007 року в розмірі 176458,81 (сто сімдесят шість тисяч чотириста п`ятдесят вісім доларів США 81 центів), що в еквіваленті згідно курсу Національного Банку України, встановленому на 02.12.2016 року складає 4524087 (чотири мільйони п`ятсот двадцять чотири тисячі вісімдесят сім) гривень 85 копійок (що складається з: заборгованість по простроченому кредиту - 164603,31 доларів США, в еквіваленті 4220134,06 грн.; заборгованість по простроченим процентам 11855,50 доларів США, в еквіваленті 303953,79 грн.) та 129065 (сто двадцять дев`ять тисяч шістдесят п`ять) гривень 09 копійок (що складається з: пені за несвоєчасне виконання зобов`язання 29037,10 грн.; штрафу за невиконання зобов`язань 100027,99 грн.). Вказане рішення набрало законної сили 19.08.2020 року та на його виконання були видані виконавчі листи. В подальшому, Києво-Святошинським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), правонаступником якого є Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), , відкрито виконавче провадження № 63687181 по стягненню з ОСОБА_3 заборгованості згідно виконавчого листа від 09.09.2020 року по справі № 751/11211/16. ОСОБА_3 повідомив, що Державним Підприємством «СЕТАМ» 05.04.2021 року проводився електронний аукціон з продажу його земельної ділянки, площею 0.1731 га, кадастровий номер: :01:003:0293, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 24, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 05.04.2021 року відбувся електронний аукціон з продажу земельної ділянки позивача (https://setam.net.ua/auction/470897) переможцем якого став ОСОБА_2 . За результатом проведеного аукціону був складений протокол № 533113 від 05.04.2021 року за реєстраційним номером лоту № 471009. На підтвердження зазначеного ОСОБА_3 , надав позивачці копію постанови про опис та арешт майна боржника, постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності, повідомлення про вартість арештованого майна (земельної ділянки), а також ідентифікатори доступу до виконавчого провадження № 63687181. ОСОБА_3 пояснив позивачці, що оскільки це були проблеми його матері з банком, то він не хотів її вплутувати в цю історію, а тому нічого не розповідав про відповідний судовий розгляд.

Згідно з копією Свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, реєстраційний номер № 1156, виданого 07.09.2021 приватним нотаріусом Фастівського нотаріального округу Київської області Нікітенко Вікторією Вікторівною, вбачається що воно було видане ОСОБА_2 на підставі акта державного виконавця про проведення електронних торгів № 63687181, складеного ОСОБА_8 , старшим державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 26 травня 2021 року, затвердженого в.о. начальника Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Хаймовою Х. О. Однак, постановою Чернігівського апеляційного суду від 11.08.2021 року по справі № 751/11211/16 рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 21 січня 2020 року було скасоване в повному обсязі та ухвалене нове рішення, яким було стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_7 заборгованість в сумі 12147 (дванадцять тисяч сто сорок сім) доларів 24 центи США, що складається з: 1 605,89 доларів США - простроченої заборгованості за кредитом; 9 408,78 доларів США - простроченої заборгованості за відсотками; 1132,57 доларів США - пені за несвоєчасне виконання зобов`язання. У зв`язку із цим, державним виконавцем Хайдарі Р. Р. 06.10.2021 року було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 63687181 на підставі п. 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню). Тобто, реалізація спірної земельної ділянки відбулась за скасованим рішенням суду.

Станом на день подачі цього позову, власником спірної земельної ділянки є ОСОБА_2 . Проте позивачка наголошує суду, що вона не надавала виконавчій службі жодного погодження на реалізацію спільної земельної ділянки на публічних торгах та і не могла цього зробити, оскільки взагалі не знала про існування вказаного виконавчого провадження. Більш того, виконавча служба не зверталась до ОСОБА_1 щодо погодження продажу їх спільної з ОСОБА_3 земельної ділянки на публічних торгах та взагалі не встановлювала, чи перебуває спірна земельна ділянка у співвласності ОСОБА_3 з іншими особами.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 вважає, що спірна земельна ділянка, яка була її з ОСОБА_3 спільним сумісним майном на підставі ст. 355 ЦК України та ст. 60 СК України, не могла бути проданою на публічних торгах без її згоди, що є порушенням прав та інтересів позивачки, як співвласника вказаного майна, а тому звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсними та скасування електронних торгів, акту, визнання недійсним та скасування свідоцтва і рішення державного реєстратора. Тобто предметом, позову в цій справі є спірна земельна ділянка площею 0.1731 га, кадастровий номер: :01:003:0293, яка на даний час перебуває у власності ОСОБА_2 .

У випадку задоволення її позовних вимог та скасування документів на яких ОСОБА_2 зареєстрував за собою право власності на спірну земельну ділянку, право власності на неї в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відновиться за ОСОБА_3 з яким позивачка спільно володіє землею.

У зв`язку із цим ОСОБА_1 , вважає що на спірну земельну ділянку необхідно накласти арешт із забороною відчуження, що дасть змогу захистити інтереси ОСОБА_1 у випадку задоволення цього позову, оскільки у випадку відчуження земельної ділянки ОСОБА_2 третім особам, позивачка буде змушена звертатись з новим позовом до нового власника з вимогами про витребування відповідної землі.

З огляду на викладене, вважають, що не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а тому його заяву про забезпечення позову до його пред`явлення необхідно задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

З урахуванням вимог ч. 2ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Тобто, законодавець вказує лише на можливість, а не обов`язок суду забезпечити позов, при чому відповідно до вимог законодавства це можливо за умови, що з матеріалів справи чи самої заяви про забезпечення позову вбачається, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії, забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання, зупиненням продажу описаного майна, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

З урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду зробленого 08 лютого 2022 року під час розгляду цивільної справи № 209/3085/20 вбачається наступне: «Отже, коли особа звернулася до суду за захистом її порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до порушення його права та інтересу, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту.

Крім того, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58))».

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 року у справі №914/1570/20 вказано: "під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Разом з тим до заяви про забезпечення позову не додано жодного доказу на підтвердження вчинення відповідачем ОСОБА_2 недобросовісних дій, спрямованих на ускладнення виконання судового рішення на користь позивача, або об`єктивного існування відповідних ризиків.

Суд звертає увагу позивача та його представника, що реєстрація права власності на спірну земельну ділянку, згідно з матеріалами справи, мала місце до подачі позову та відповідно заяви про забезпечення позову, 07.09.2021 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем та його представником не надано жодного доказу на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі задоволення позову.

Посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість настання в майбутньому негативних наслідків, без надання відповідного обґрунтування, в тому числі доказів вчинення відповідачем на даний час певних реальних дій, не є достатньою підставою для задоволення такої заяви.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149, 151, 153, 258, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Бовкун Владислава Ігоровича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного підприємства «Сетам», Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Фастівського нотаріального округу Київської області Нікітенко Вікторії Вікторівни, третя особа: ОСОБА_3 , про визнання недійсними та скасування електронних торгів і акту, визнання недійсними та скасування свідоцтва і рішення державного реєстратора - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://ks.ko.court.gov.ua.

Суддя Ірина КОЗАК