ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 1627/52/12 Номер провадження 22-ц/814/380/24Головуючий у 1-й інстанції Харченко В.Ф. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Панченка О.О.,

Суддів: Абрамова П.С., Одринської Т.В.

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 17 січня 2024 року у справі за скаргою боржника ОСОБА_1 про визнання неправомірними рішень, дій і бездіяльності державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Писаренка Андрія Геннадійовича у виконавчому провадженні № 62947540, зобов`язання вчинити дії,

керівник стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» - О.В. Іжаковський,

представник Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) І.Ю. Шкред,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст скарги

У листопаді 2023 року боржник ОСОБА_1 звернувся до Семенівського районного суду Полтавської області зі скаргою на дії державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) А.Г.Писаренка та просив: визнати дії державного виконавця А.Г.Писаренка під час виконавчого провадження № 62947540 неправомірними; -обов`язати державного виконавця А.Г.Писаренка чи інших посадових осіб Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управлінняМіністерства юстиції (м.Київ) поновити порушене право скаржника.

В обґрунтування скарги зазначав, що 17.11.2014 головний державний виконавець Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Ю.Г.Свистанюк відкрила виконавче провадження № 45583159 на підставі виконавчого листа № 1627/52/12, виданого 03.07.2012 Семенівським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованості у сумі 267391,12 грн.

03.09.2020 внаслідок зміни сторони виконавчого провадження, головний державний виконавець ОСОБА_3 повернула виконавчий документ правонаступнику первинного стягувача ПАТ "Родовід Банк" ТОВ "Вердикт Капітал".

04.09.2020 на підставі постанови № 33653204 від 13.08.2012 головний державний виконавець Ю.Г.Свистанюк відкрила виконавче провадження №62947540 про стягнення зі скаржника ОСОБА_1 26739,11 грн виконавчого збору.

14.01.2021 на підставі виконавчого листа № 1627/52/12, виданого 03.07.2012 Семенівським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованості у сумі 267391,12 грн, приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області В.Л.Скрипником відкрито виконавче провадження № 6441768. Постановою приватного виконавця В.Л.Скрипника визначено стягнути з ОСОБА_1 26739,11 грн основної винагороди.

Відповідно до п.п. 5, 8 ч. 5 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується у разі виконання рішення приватним виконавцем. Під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі.

Отже після 14.01.2021 і часу, коли відбулася передача виконавчого листа від № 1627/52/12 від 03.07.2012 стягувачеві, а саме правонаступнику первинного стягувача ПАТ "Родовід Банк" Товариству "Вердикт Капітал", яке передало його приватному виконавцеві В.Л.Скрипнику, дії Броварського МВ ДВС щодо стягнення з ОСОБА_1 26808,11 грн виконавчого збору є неправомірними.

Враховуючи викладене, скаржник просив скаргу задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 17 січня 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Відмовлюячи в задоволенні скарги, ОСОБА_2 суд першої інстанції вказав, що за заявою стягувача виконавчий документ може бути передано від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби, або від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю. Про передачу (прийняття до виконання) виконавчого документа виконавець виносить постанову. Передача виконавчих документів здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України (ч.5 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Закон пов`язує передачу виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцеві, безпосередньо за заявою стягувача, а не у спосіб, який вказує боржник: державний виконавець повернув виконавчий документ стягувачеві; стягувач пред`явив виконавчий документ приватному виконавцеві; приватний виконавець відкрив виконавче провадження.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті скарги.

Зазначає, що суд невірно застосував до спірних правовідносин ч.5 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» де вказано, що «за заявою стягувача виконавчий документ може бути передано від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби, або від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю. Про передачу (прийняття до виконання) виконавчого документу виконавець виносить постанову. Передача виконавчих документів здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України». Вказує, що вказана норма стосується виключно волевиявлення стягувача щодо руху виконавчого документа.

ОСОБА_1 вказує на те, що протиправність дій державного виконавця ОСОБА_4 полягає у спробі подвійного стягнення 26808,11 грн. виконавчого збору в той час як приватний виконавець Скрипник В.Л. на виконання рішення Семенівського районного суду Полтавської області у справі № 1627/52/12 вчиняє дії щодо стягнення 246379,13 грн. основної винагороди.

Судові витрати просив покласти на державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Писаренко А.Г.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено, що приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області В.Л.Скрипник виніс 14.01.2021 у виконавчому провадженні ВП № 64141768 постанову про стягнення з боржника основної винагороди 26739,11 грн з виконання виконавчого листа № 1627/52/12, виданого 03.07.2012 Семенівським районним судом Полтавської області про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ "Родовід Банк" заборгованості у сумі 266061,12 грн та по 1330 грн. судового збору з кожного з боржників на користь банку.

ВДВС Хорольського районного управління юстиції винесено постанову 13.08.2012 № 33653204 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 26739,11 грн.

Державний виконавець Броварського МВ ДВС 04.09.2020 відкрив виконавче провадження № 62947540 щодо згаданої постанови. Наразі виконавче провадження перебуває у провадженні державного виконавця Броварського МВ ДВС (заступника начальника відділу) І.Ю.Шкред. У справі вчиняються дії з примусового виконання постанови про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору.

Відмовляючи в задоволенні скарги, ОСОБА_2 суд першої інстанції вказав на безпідставність скарги, під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі. У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає (ч. 7 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження").

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права, що регулюють спірні правовідносини

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (ч.ч. 1, 2, 4 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження").

Під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі. У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає (ч. 7 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження").

За заявою стягувача виконавчий документ може бути передано від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби, або від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю. Про передачу (прийняття до виконання) виконавчого документа виконавець виносить постанову. Передача виконавчих документів здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України (ч.5 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження").

Колегія суддів зазначає, що закон пов`язує передачу виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцеві, тобто безпосередньо і за заявою стягувача, а не у спосіб, який вказує боржник: державний виконавець повернув виконавчий документ стягувачеві; стягувач пред`явив виконавчий документ приватному виконавцеві; приватний виконавець відкрив виконавче провадження.

Постанова державного виконавця Броварського ВДВС про передачу виконавчого документа приватному виконавцеві Скрипнику В.Л., а так само і постанова приватного виконавця Скрипника В.Л. про прийняття до виконання отриманого із Броварського ВДВС виконавчого документа боржником ОСОБА_1 суду не надана.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Щодо судових витрат

За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати компенсації не підлягають.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 17 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 травня 2024 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді П.С. Абрамов

Т.В. Одринська