Справа № 740/2218/24
Провадження № 2/740/846/24
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НіжинТеплоМережі» (далі ТОВ "НіжинТеплоМережі") до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

03.04.2024 ТОВ «НіжинТеплоМережі» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за теплову енергію за період з 01 жовтня 2020 року по 31 січня 2024 року у розмірі 20 601 грн. 25 коп. та судовий збір у сумі 3028 грн.

Позов аргументує тим, що відповідач зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 та є абонентом на постачання послуг з теплопостачання. Особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_1 .

Оскільки споживач своєчасно не вносить на рахунок ТОВ «НіжинТеплоМережі» плату за спожиті послуги, за ним утворилася заборгованість за вищевказаний період у сумі 20601 грн. 25 коп.

10.04.2024 на адресу суду в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України надійшла інформація управління "Центр надання адміністративних послуг" виконавчого комітету Ніжинської міської ради, з якої вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді 17.04.2024 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, у позовній заяві просила про розгляд справи за відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подав. Про час і місце розгляду справи сповіщався засобами поштового зв`язку за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання згідно із п. 1 ч. 8 ст.128 ЦПК України.

Враховуючи, що відповідач згідно із ст. 128 ЦПК України повідомлений, відзив не подав, причини неявки в судове засідання не повідомив, суд відповідно до ст.280, 281 ЦПК розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи доходить наступного висновку.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Даний принцип полягає у змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, як того вимагають положення ст. 81 ЦПК України, за якими доказуванню підлягають обставиш які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, зобов`язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір.

Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ч.6 ст.19 Закону України "Про теплопостачання".

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води віднесено до комунальних.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальним споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Статтею 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Пунктом 35 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених Постановою КМУ № 830 від 21.08.2019, передбачено, щорРозрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів.

Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належать громадянинові на праві приватної власності встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін.

У частині першій статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений у п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно із ч. 7 ст. 21, ч. 4 ст. 22 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води надаються згідно з умовами договорів, що укладаються з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Водночас, статтею 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Таким чином, ненадання суду доказів підписання споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, однак при стягнені заборгованості за житлово-комунальні послуги необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано лист-розрахунок ОР №10413 за адресою: АДРЕСА_3 , із зазначенням квартиронаймачем ОСОБА_1 , довідка про тарифи для населення (а.с. 2-3).

Згідно з інформацією управління "Центр надання адміністративних послуг" виконавчого комітету Ніжинської міської ради, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 6).

Непроживання споживача у квартирі, яка належить йому на праві власності, та факт відсутності його реєстрації у цій квартирі не звільняє останнього, як власника квартири, від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Такий висновок зробив Верховний Суд в постанові від 02.04.2020 у справі № 757/29813/17.

Проте, доказів того, що власником квартири АДРЕСА_4 є відповідач ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Відсутні і достовірні докази того, що він проживає та/або зареєстрований чи користується вказаним житлом, натомість довідкою управління "Центр надання адміністративних послуг" виконавчого комітету Ніжинської міської ради підтверджено його право користування іншою квартирою - АДРЕСА_5 , а не квартирою АДРЕСА_4 , про стягнення боргу за постачання теплової енергої до якої заявлено позовну вимогу, а отже не доведено, що відповідач користується житлово-комунальними послугами, які надані позивачем за даною адресою.

Обов`язок з оплати житлово-комунальних послуг виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг. Питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування в справі та має істотне значення для її правильного вирішення, на що вказано у висновку Верховного Суду в постанові від 26.09.2018 у справі №750/12850/16-ц.

Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги ТОВ "НіжинТеплоМережі" задоволенню не підлягають, оскільки позивачем всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України не доведено факт користування ОСОБА_1 , як користувачем або як власником житла, в період часу з 01.04.2020 по 31.01.2024 послугами за адресою: АДРЕСА_6 , заборгованість за надання яких позивач просить стягнути з відповідача.

Питання щодо судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 141, 258, 259, 264-265, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за теплову енергію - відмовити.

Копію заочного рішення направити учасникам справи в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України, - протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідно до п.15 п.п.15.5 перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду подається учасниками справи через суд першої інстанції Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя І.М. Карпусь