СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5206/24

пр. № 2-о/759/356/24

30 квітня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Журибеди О.М.,

при секретарі Істоміній О.Г.

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Київська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановити факт належності правовстановлюючого документа.

В обґрунтування заяви зазначає, що в договорі міни існує розбіжність у написанні прізвищ, так згідно вказаного договору власники - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а згідно паспорту вони є « ОСОБА_5 ». Тому, просять суд встановити факт належності правовстановлюючого документу - договору міни від 17.09.1997 року, посвідченого нотаріально державним нотаріусом 12 КДНК Дмитрієвою Т.М., за реєстровим №1С-346 на квартиру АДРЕСА_1 ..

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.03.2024 року у справі відкрито провадження за загальними правилами.

В судовому засіданні представник заявників ОСОБА_6 просила задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини зазначені у заяві.

Представник Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідмолявся належним чином.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та його син, ОСОБА_2 є співвласниками в рівних долях квартири АДРЕСА_1 на підставі договору міни від 17.09.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Дмитрієвою Т.М. за реєстровим номером №1С-346 (а.с. 5).

З Інформаційної довідки КП КМР «КМ БТІ» від 19.02.2024 року №5194 вбачається, що згідно з даними реєстрових книг Бюро, кв. АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (в рівних долях) на підсатві договору міни, посвідченого Київською державною нотаріальної конторою №12 від 17.09.1997 року, №1с-346 та зареєстрованого в Бюро 30.10.1997 за реєстровим №4555 (а.с. 6).

Згідно паспорта ОСОБА_2 , виданого Ленінградським РУГУ МВС 07.06.2001 року серії НОМЕР_5, прізвище останнього на український мові вказано - ОСОБА_7 (а.с. 11).

Відповідно до паспорта ОСОБА_1 , виданого Ленінградсбким РУГУ МВС 09.10.1998 року серії НОМЕР_7, прізвище останнього вказано на українській мові - ОСОБА_7 (а.с. 7).

Згідно зі свідоцтва про народження ОСОБА_1 від 08.10.1958 року, актовий запис №163, повторне свідоцтво про народження видане Михайловським с/с, Тацинського району, Ростовської області 13.03.1974 року серії НОМЕР_1 вказано прізвище на російський мові «ОСОБА_5» (а.с. 13).

Відповідно до свідцотва про народження ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. буча, актовий запис №265, повторне свідоцтво про народження видне 26.02.1987 року Ірпінським міськвідділом РАГС Київської області серії НОМЕР_2 вказано прізвище на російської мові « ОСОБА_8 » (а.с. 14).

15.02.2024 року ОСОБА_2 , який діє від свого імені та від імені ОСОБА_1 звернувся до привтаного нотаріуса КМНО Науменко М.Г. для посвідчення договору дарування належної їм на праві власності квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Приватним нотарусом КМНО Науменко М.Г. було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки існує розбіжність у написанні прізвищ в документі, а саме згідно договору міни вдасники - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.15).

Як вбачається з Експертного висонвку Українського бюро лінгвістичних експертиз НАН України від 01.03.2024 року №056/373-а у практиці лінгвістичних експертиз спостерігаються непоодинокі випадки документальної факсації некоректних українських записів прізвищ під впливом їх російської вимови або під графічним впливом відповідних записів російської мовою. Зокрема, під впливом російської орфоепії та орфографії в українських документальних записах прізвищ трапляються випадки сплутування літер и/і в основах. Ідентифікація таких орфографічно відмінних записів прізвищ у документах однієї особи або членів однієї родини грунтується на їх співвіднесенні з типовими девіаціями, зумовленими наведеними вище причинами.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом.

Для заявників важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що факт належності правовстановлюючого документа знайшов своє підтвердження в матеріалах справи, будь-якого спору між заявниками та заінтересованою особою не має. Крім того, встановлення факту є реалізацією гарантованого ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України права заявників вільно розпоряджатися своєю власністю, перешкодою чому є невірне зазначення їх прізвищ в правовстановлюючому документі, а тому суд вважає, що даний факт підлягає встановленню.

Керуючисьст.ст.12,13,77,81,259,263-265,268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Київська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Ленінградським РУГУ МВС України в місті Києві 08.10.1998 року, РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серія НОМЕР_5 , виданий Леніградським РУГУ МВС України в місті Києві 07.06.2001 року, РНОКПП НОМЕР_6 , в рівних долях правовстановлюючого документу- Договору міни від 17 вересня 1997 року, посвідченого нотаріально державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Дмитрієвою Т.М. за реєстровим номером №1С-346 на квартиру АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Журибеда