Справа № 143/360/24
29.05.2024 року м. Погребище
Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Сича С.М.,
за участю секретаря Левченко М.О.,
розглянувши у підготовчому засіданні в місті Погребище Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за заповітом,-
У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на частину житлового будинку, загальною площею 76,3 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м., позначений в технічному паспорті літерою «А», веранда, позначена «а», літня кухня, позначена «Б», сарай позначений «В», сарай позначений «Г», сарай позначений «Д», погріб з шиєю позначений літерою «Е», огорожа, позначена «№ 1», хвіртка позначена «№ 2», криниця позначена «№ 3», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , яка до дня смерті проживала в с. Гопчиця Погребищенського району Вінницької області.
Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, серед іншого, входять житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 .
Спадкодавець ОСОБА_3 за життя, користуючись своїм правом, передбаченим статтею 1234 ЦК України, зробила заповітне розпорядження, яким заповіла позивачу та його рідному брату ОСОБА_2 житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 .
Позивач наголошує, що він є спадкоємцем на частину вищезазначеного житлового будинку. Крім нього спадкоємцем є його рідний брат ОСОБА_2 , який прийняв спадщину та оформив право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .
Він, як спадкоємець за заповітом на спадкове майно після смерті спадкодавця, має право на успадкування майна, зазначеного в заповіті.
Заява про прийняття спадщини до нотаріального органу ним була подана у передбачений законом строк.
Після його звернення до нотаріального органу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину приватним нотаріусом Заболотною Т.М. 23.11.2021 у видачі Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності ОСОБА_3 на спадкове нерухоме майно.
Посилаючись на наведені обставини та положення ст.ст.1216, 1218, 1225, 1296 ЦК України, просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частину житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 22.04.2024 відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд проводити за правилами загального позовного провадження (а. с. 41).
Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в підготовче засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив ( а. с. 44).
Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Царківський О.Ю. в підготовче засідання не з`явилися, натомість останній 29.05.2024 подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, позовні вимоги визнають в повному обсязі (а. с. 50).
Оскільки сторони, будучи належним чином повідомленими до суду не з`явились то в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову представником відповідача слід прийняти, а позов - задовольнити, виходячи із наступного.
Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Погребищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 275 (а. с. 7).
Позивач є рідним сином спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 11 (а. с. 8).
За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Гопчицької сільської ради Погребищенського району Вінницької області ОСОБА_4 16.03.2010 року, зареєстрований в реєстрі за № 5, згідно із яким житловий будинок, який розташований по АДРЕСА_1 , заповіла своїм дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а. с. 10).
Згідно із довідкою, виданою виконкомом Погребищенської міської ради № 42 від 05.03.2024, ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала одна в АДРЕСА_1 згідно запису № 0730-1 погосподарської книги № 8 за 2015-2020 роки (а. с. 17).
Відповідно до виписки з погосподарської книги Гопчицької сільської ради Погребищенського району Вінницької області за 2016-2020 роки від 27.11.2020 № 1214, вбачається, що головою домогосподарства станом на 27.11.2020, розташованого по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , 1938 року народження (а. с. 18).
Також ОСОБА_3 виготовила технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 28.10.2020 року щодо будинковолодіння, розташованого по АДРЕСА_1 (а. с. 12 -15).
Судом встановлено, що відповідно до рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 01.06.2022 по справі № 143/23/22 за відповідачем ОСОБА_2 було визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на частину житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 28.10.2020, виготовленого Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» (а.с. 34 - 37).
Крім того, як вбачається з вищезазначеного рішення суду, ОСОБА_1 05.02.2021 звернувся до приватного нотаріуса Погребищенського районного нотаріального округу Вінницької області Заболотної Т.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , на підставі якої нотаріусом було заведено спадкову справу №10/2021 (а.с. 35).
05.02.2021 року (можливо слід розуміти 2022 року) приватний нотаріус Заболотна Т.М. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з ненаданням правовстановлюючого документу на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в цілому належав померлій ОСОБА_3 (а. с. 16).
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовної вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами, суд виходить із того, що відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Зі змісту технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 28.10.2020 року, виготовленого Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації», вбачається, що спірні житловий будинок з господарськими спорудами були побудовані у період з 1973 по 1975 роки (а.с. 12 - 15).
Із довідки Комунального підприємства «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» від 28.10.2020 №161 вбачається, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи № 497 станом на 31.12.2012 реєстрація права власності на житловий будинок з прибудовою, господарським будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» не проводилась.
28 жовтня 2020 року Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» було проведено первинну технічну інвентаризацію зазначеного вище об`єкту нерухомого майна за заявою ОСОБА_3 (а. с. 29).
Відповідно до ч.1 ст.101 ЦК УРСР 1963 року ( в редакції, діючій станом на час завершення будівництва означених об`єктів нерухомого майна) в особистій власності громадянина може бути один житловий будинок (або його частина).
В роз`ясненнях, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Інформаційному листі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», зазначено, що Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Ураховуючи, що ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала одна в дворі у АДРЕСА_1 згідно запису № 0730-1 погосподарської книги №8, та за життя виготовила технічний паспорт, суд приходить до висновку, що спірні житловий будинок з господарськими спорудами належав спадкодавцю на праві приватної власності, а відтак ввійшов до складу спадкової маси після її смерті.
Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Частиною 1 ст.1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
За змістом ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права чи інтересу.
Згідно із ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
В ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Частиною 1 ст.1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.
За ч.1 ст.1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Таким чином, з урахуванням положень ст.ст.1296-1298 ЦК України питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Отже, зважаючи на зміст складеного спадкодавцем заповіту від 16.03.2010 року та ураховуючи те, що у ОСОБА_1 існують об`єктивні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд дійшов висновку, що з метою захисту його майнових спадкових прав за ним необхідно визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 бажає судові витрати залишити за собою, та враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, сплачений ним судовий збір не підлягає стягненню із відповідача на його користь.
Керуючись ст. ст. 2-7, 10, 133, 141, 206, 258, 259, 263, 268, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-
Прийняти визнання позову представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Царківським Олександром Юрійовичем.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на частину житлового будинку, загальною площею 76,3 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м., позначений в технічному паспорті на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 28.10.2020 року, виготовленому Комунальним підприємством «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» літерою «А», веранда, позначена «а», літня кухня, позначена «Б», сарай позначений «В», сарай позначений «Г», сарай позначений «Д», погріб з шиєю позначений літерою «Е», огорожа, позначена «№ 1», хвіртка позначена «№ 2», криниця позначена «№ 3», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Сторони по справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає: АДРЕСА_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.06.2024.

Суддя