Справа № 165/162/24
Провадження № 2/165/316/24
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Нововолинську, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Комунального некомерційного підприємства "Нововолинська центральна міська лікарня" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення

встановив:

11 січня 2024 року КНП «Нововолинська центральна міська лікарня» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як законних представників ОСОБА_3 про стягнення витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що ухвалою Нововолинського міського суду від 20 грудня 2023 року закрито кримінальне провадження №0000280 від 09 квітня 2023 року про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 КК України на підставі п.7 ч. ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні. У вищевказаній ухвалі судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 приблизно о 19 годині 30 хвилин 08.04.2023 в місті Нововолинську Володимирського району Волинської області, перебуваючи неподалік дачного будинку АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_4 , з мотивів особистих неприязних відносин, керуючись метою спричинення тілесних ушкоджень іншій людині, умисно наніс потерпілому удар кулаком правої руки в область лівого ока та один удар правою рукою в область верхньої губи, один удар кулаком правої руки в праву частину обличчя, від яких потерпілий присів та закрив голову руками, після чого, ОСОБА_3 наніс ще два удари правою ногою в ліву руку потерпілого, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому середньої третини лівої ліктьової кістки зі зміщенням, що згідно висновку судово-медичного експерта №45 від 23.05.2023, відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень по ознаці тривалого розладу здоров`я, терміном як 21 день (згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995), та не були небезпечними для життя в момент заподіяння; окрім того спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: садна в ділянці лівої параорбітальної ділянки, садна в ділянці носогубного трикутника, підшкірної гематоми з поверхневою раною верхньої губи, які згідно висновку цієї ж експертизи відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження (згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995).У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «НЦМЛ» в період з 08 квітня 2023 року по 17 квітня 2023 року (9 ліжко - днів). Вартість лікування одного ліжко-дня складає 143,98 грн., а вартість всього лікування становить 10862,37 грн. Зазначає, що відповідачі, як законні представники ОСОБА_3 в добровільному порядку кошти витрачені закладом охорони здоров`я не відшкодували, а цивільний позов у порядку ст.127, ст.128 КПК України до них не пред`являвся, тому наявні всі підстави для стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 коштів на лікування потерпілого ОСОБА_4 , згідно наданої калькуляції. Вказує також на те, що КНП «НЦМЛ», відповідно до статуту, є комунальним закладом охорони здоров`я, майно підприємства перебуває у власності територіальної громади міста Нововолинська в особі Нововолинської міської ради. З цих підстав просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КНП "Нововолинська центральна міська лікарня» 10862,37 грн. витрат понесених на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення.

19 березня 2024 року Директор КНП «НЦМЛ» ОСОБА_6 подав до суду письмову заяву, в якій пред`явлений позов в частині позовних вимог до ОСОБА_2 просив залишити без розгляду (а.с.51)

Враховуючи вищевикладене та те, що розгляд справи по суті не розпочався, а представник позивача подала до суду заяву про залишення позову в частині позовних вимог до ОСОБА_2 без розгляду, суд, відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, задоволює заяву та залишає позов без розгляду в цій частині.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, діючи за довіреністю, представник ОСОБА_5 подала до суду письмову заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності, як представника КНП «НЦМЛ», підтримала позов в частині позовних вимог заявлених до ОСОБА_1 , а саме стягнення з останнього витрат на лікування в сумі 5431,19 грн., та не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с. 59).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошення, яке було розміщене на офіційному сайті судової влади (а.с. 57).

Суд, відповідно до ст.181, ст.182 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи та зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов в частині позовних вимог до ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За змістом положень ст.127 КПК України витрати, понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, віднесено до збитків, завданих державі внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

У судовому засіданні встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно о 19 годині 30 хвилин 08 квітня 2023 року у місті Нововолинську Володимирського району Волинської області, перебуваючи неподалік дачного будинку АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_4 , з мотивів особистих неприязних відносин, керуючись метою спричинення тілесних ушкоджень іншій людині, умисно наніс потерпілому удар кулаком правої руки в область лівого ока та один удар правою рукою в область верхньої губи, один удар кулаком правої руки в праву частину обличчя, від яких потерпілий присів та закрив голову руками, після чого, ОСОБА_3 наніс ще два удари правою ногою в ліву руку потерпілого, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому середньої третини лівої ліктьової кістки зі зміщенням, що згідно висновку судово-медичного експерта №45 від 23 травня 2023 року, відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень по ознаці тривалого розладу здоров`я, терміном як 21 день (згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995), та не були небезпечними для життя в момент заподіяння; окрім того спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: садна в ділянці лівої параорбітальної ділянки, садна в ділянці носогубного трикутника, підшкірної гематоми з поверхневою раною верхньої губи, які згідно висновку цієї ж експертизи відносяться до категорії легкого тілесного ушкодження (згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995).

Ухвалою Нововолинського міського суду від 20 грудня 2023 року, що набрала законної сили, закрито кримінальне провадження №0000280 від 09.04.2023 про обвинувачення неповнолітнього ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 КК України на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні (а.с. 21).

Внаслідок неправомірних дій неповнолітнього ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта №45 від 23 травня 2023 року відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, потерпілий ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «НЦМЛ» у період з 08 квітня 2023 року по 17 квітня 2023 року (9 ліжко - днів).

Згідно з долученою калькуляцією понесених витрат (а.с. 18), вартість лікування одного ліжко-дня склала 143,98 грн., відтак за 9 днів, заклад охорони здоров`я поніс витрати у розмірі 1295,82 грн., з розрахунку 143,98 грн. х 9. Загальний розмір витрат складає 10862,37 грн., оскільки включає також 9566,55 грн. коштів, нарахованих за договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій.

Суд, при постановлені ухвали, за результатами розгляду кримінального провадження, питання щодо відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого внаслідок злочину, не вирішував.

Судом також встановлено, що позивач раніше не вживав заходів щодо відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування ОСОБА_4 , а відповідачем ОСОБА_1 в добровільному порядку, не було відшкодовано половини витрат на лікування останнього медичним закладом (відповідачем ОСОБА_2 сплачено половину цих витрат).

Згідно з ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦПК України шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоду, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Відповідно до Статуту КНП "Нововолинська центральна міська лікарня" (далі Статуту), затвердженого рішенням Нововолинської міської ради від 23 травня 2019 року №30/14, Комунальне некомерційне підприємство «Нововолинська центральна міська лікарня» є комунальним закладом охорони здоров`я, майно підприємства перебуває у власності територіальної громади міста Нововолинська в особі Нововолинської міської ради. Підприємство є юридичною особою публічного права, є неприбутковою установою та організацією (а.с.4-16).

Статтею 103-4 Бюджетного кодексу України визначено, що фінансування закладів охорони здоров`я місцевих бюджетів здійснюється за рахунок коштів медичної субвенції з державного бюджету.

У відповідності до п.4 Порядку передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я.

Оскільки фінансування закладів охорони здоров`я здійснюється за рахунок коштів медичної субвенції з державного бюджету, то витрачені кошти на лікування потерпілих від злочинів підлягають стягненню на користь закладів охорони здоров`я.

Відповідно до п.п. а п.3 ч.1 ст.89 Бюджетного кодексу України, до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать видатки на первинну медико-санітарну, амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, пологові будинки, станції швидкої та невідкладної медичної допомоги, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки).

У зв`язку з цим, неповернення витрачених бюджетних коштів на лікування потерпілого від злочинів порушує інтереси держави та суспільний інтерес відповідної територіальної громади у вигляді забезпечення належного та якісного медичного обслуговування громадян. У разі стягнення коштів з відповідачів, вони будуть спрямовані на необхідні медичні послуги, забезпечення діяльності лікарні тощо.

Відповідачем також не було подано доказів того, що кошти, які витрачені на стаціонарне лікування потерпілого у кримінальному провадженні, були ним відшкодовані позивачу.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від злочину.

Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно з п.3, п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07 липня 1995 року "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року.

Відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Якщо неповнолітня особа перебувала у закладі, який за законом здійснює щодо неї функції піклувальника, цей заклад зобов`язаний відшкодувати шкоду в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі, якщо він не доведе, що шкоди було завдано не з його вини. Обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Оцінивши досліджені докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що внаслідок неправомірних дій неповнолітнього ОСОБА_3 , позивачем КНП "Нововолинська центральна міська лікарня" понесено витрати на лікування потерпілого у кримінальному правопорушенні, а оскільки між діями ОСОБА_3 та цими витратами є прямий причинно наслідковий зв`язок тому обов`язок по відшкодуванню половини витрат на лікування потерпілої особи, слід покласти саме на другого законного представника неповнолітнього ОСОБА_3 - відповідача ОСОБА_1 . З цих підстав, позовні вимоги КНП "Нововолинська центральна міська лікарня" до ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ОСОБА_1 в дохід держави 1211,20 грн. судового збору.

Керуючись: ст.12, ст.81, ст.137, ст.141, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.280, ст.281, ст. 282, ЦПК України,на підставі ст.1166, ст.1179, ст.1206 ЦК України, суд

ухвалив:

Залишити без розгляду справу за позовом Комунального некомерційного підприємства "Нововолинська центральна міська лікарня" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення, в частині заявлених позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального некомерційного підприємства "Нововолинська центральна міська лікарня» (, адреса: проспект Перемоги, буд.7, м. Нововолинськ, Володимирський район, Волинська область) 5431 (п`ять тисяч чотириста тридцять одну) грн. 70 коп. витрат понесених на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) в дохід держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк