Справа № 275/1301/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року с-ще Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Миколайчука П.В.,

із секретарем судового засідання Довгаленко О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕБТ ФОРС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Мельник Юрій Анатолійович, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕРДІКТ КАПІТАЛ" про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ДЕБТ ФОРС», у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2150, виданий приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 19.02.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості в сумі 54 718, 38 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при винесенні виконавчого напису нотаріусом не дотримано вимог чинного законодавства.

Ухвалою суду від 09.12.2024 за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження судове засідання призначене на 06.01.2025 на 10-00, вирішено питання про залучення третьої особи ТОВ «ВЕРДІКТ КАПІТАЛ».

Також 05.12.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у даній справі. Заява обгрунтована тим, що в разі продовження примусового стягнення коштів за оскаржуваним виконавчим написом приватним виконавцем, позивач не зможе належним чином захистити або поновити свої права в межах указаного судового провадження, оскільки може бути примусово реалізовано майно позивача. Просив зупинити стягнення за оскаржуваним виконавчим написом в порядку забезпечення позову у цивільній справі та не застосовувати зустрічне забезпечення.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову та матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 6 ч. 1ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

При встановленні відповідності заходів забезпечення позову позовним вимогам слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігати ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. При цьому, забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи № 275/1301/24, позивач ОСОБА_1 є боржником за виконавчим написом від 19.02.2021 № 2150, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. про стягнення на користь ТОВ «ВЕРДІКТ КАПІТАЛ» заборгованості у сумі 54 718,38 грн. і у даній цивільній справі він оспорює даний виконавчий напис в судовому порядку шляхом визнання його такими, що не підлягає виконанню.

Виконавчий напис від 19.02.2021 № 2150перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельника Ю.А., постановою якого від 03.03.2021 відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_2 щодо примусового виконання виконавчого напису.

Постановою приватного виконавця Мельника Ю.А. від 05.06.2024 замінено вибулу сторону виконавчого провадження з ТОВ «ВЕРДІКТ КАПІТАЛ» на правонаступника - ТОВ «ДЕБТ ФОРС».

У постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18 колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Отже, враховуючи, що забезпечення позову у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса прямо передбачено чинним законодавством та є співмірним із позовними вимогами ОСОБА_1 , а також приймаючи до уваги, що між сторонами дійсно існує спір відносно права та що триває примусове виконання оскаржуваного виконавчого напису, суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у зазначений спосіб може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача у разі задоволення позову, що призведе до порушення майнових прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Оцінивши доводи позивача, давши оцінку всім дослідженим доказам, виходячи із пов`язаності заходу забезпечення позову з предметом спору, співмірності такого заходу заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 19.02.2021 № 2150 є обгрунтованою.

Крім того, суд не вбачає підстав вимагати від позивача забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.

Суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч. 1 ст. 156, ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи або за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 19.02.2021 № 2150, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «ДЕБТ ФОРС» () заборгованості у сумі 54 718,38 грн, виконавче провадження № НОМЕР_2.

Копію даної ухвали направити заявнику, учасникам справи та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Мельнику Ю.А. (02094, м.Київ, вулиця Поправки Юрія, 6, офіс 16, ІНФОРМАЦІЯ_1 ) - для негайного виконання.

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень та є виконавчим документом.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову - три роки.

Ухвала судді набирає законної сили з моменту її винесення і підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову - три роки.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала складена та підписана 09.12.2024.

Суддя П. В. Миколайчук