Справа № 758/3322/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

27 травня 2024 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Петрова Д.В.,

при секретарі судового засідання Сіренко Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бойка Сергія Олександровича до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, про стягнення безпідставно набутих коштів,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бойко С.О. звернулась до Подільського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом.

В обгрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 10 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5179, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 , яка є боржником за Кредитним договором № 101 від 04.09.2019 року, укладеним із ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «Перший Український Міжнародний Банк».

Приватним виконавцем Малковою М.В. було надано ОСОБА_1 постанову від 12.03.2021 про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3 (з ідентифікатором для доступу), копію Договору № 101 від 04.09.2019 року, копію Виконавчого напису № 5179 від 10.02.2021, копію заяви про примусове виконання рішення.

Позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до АТ «ПУМБ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 15.01.2024 по справі № 758/172/24, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5179 від 10.02.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення суми заборгованості у розмірі 24886,62 грн. з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ». Рішення набрало законної сили 15.02.2024.

На даний час, AT «ПУМБ» добровільно не повернуло позивачці кошти, які були набуті без достатньої правової підстави.

Позивач вважає, що на теперішній час відпала правова підстава, за якою з неї були стягнуті кошти на користь відповідача в розмірі 22 547 грн 11 коп., а тому ці кошти мають бути їй повернуті. Отже, позивач просить стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 22 547 грн 11 коп., а також судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

10 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 5179, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 , яка є боржником за Кредитним договором № 101 від 04.09.2019 року, укладеним із ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк" правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ "Перший Український Міжнародний Банк".

Приватним виконавцем Малковою М.В. було надано ОСОБА_1 . Постанову від 12.03.2021 р. про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3 (з ідентифікатором для доступу), копію Договору № 101 від 04.09.2019 року, копію Виконавчого напису № 5179 від 10.02.2021 р., копію заяви про примусове виконання рішення.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 15.01.2024 р. по справі № 758/172/24, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5179 від 10.02.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення суми заборгованості у розмірі 24 886,62 грн. з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ». Рішення набрало законної сили 15.02.2024.

28 лютого 2024 року в зв`язку з отриманням вище зазначеного рішення, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Малковою Марією Вікторівною було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_3, дану постанову відповідач у порядку та строки, визначені Законом України «Про виконавче провадження» не оскаржував.

На даний час, AT «ПУМБ» добровільно не повернуло позивачці кошти, які були набуті без достатньої правової підстави.

На адвокатський запит представником АТ «ПУМБ» було відмовлено у наданні запитуваної інформації посилаючись на Закон України «Про інформацію» та Закон України «Про банки і банківську таємницю».

У відповіді № 7411 від 13.02.2024 року, яка була надана приватним виконавцем Малковою Марією Вікторівною на адвокатський запит зазначено, що в межах виконавчого провадження № НОМЕР_3 з ОСОБА_1 стягнуто 25 000,82 грн., які розподілені наступним чином: 22 547 грн 11 коп. - в рахунок погашення заборгованості перед стягувачем; 1 784 грн 71 коп. - в рахунок погашення основної винагороди приватного виконавця; 669 грн - в рахунок погашення витрат виконавчого провадження.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення глави 83 цього Кодексу (збереження майна без достатньої правової підстави) застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

При цьому, набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може застосовуватись тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2016 року у справі № 6-100цс15, від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц, від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19.

На користь АТ «ПУМБ» стягнуто 22 547 грн 11 коп., що підтверджується відповіддю № 7411 від 13.02.2024 року, яка була надана приватним виконавцем Малковою Марією Вікторівною на адвокатський запит.

Згідно з матеріалами справи, суд відмічає, що правовою підставою для набуття ПАТ «ПУМБ» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є АТ «ПУМБ» грошових коштів став виконавчий напис нотаріуса на підставі якого було відкрито виконавче провадження, однак який в судову порядку був визнаний таким, що не підлягає виконанню, а відтак відпадала правова підстава для отримання таких коштів, відповідні грошові кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до ст. 1212 ЦК України, а позовні вимоги необхідно задовольнити повністю.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на його користь понесених витрат на правову допомогу у розмірі 3 300 грн, суд зазначає наступне.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави).

Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно як складність цієї справи, враховуючи предмет спору, а також з огляду на приписи п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення заяви представника відповідача про стягнення з позивача у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 1500 грн, що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією про сплату судового збору № 4816-3224-2583-6487 від 18.03.2024 у сумі 1211 грн 20 коп, який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-266, 268, 280 - 282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бойка Сергія Олександровича до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, про стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 22 547 (двадцять дві тисячі п`ятсот сорок сім) грн 11 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ;

відповідач - Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ;

третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Малкова Марія Вікторівна, місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Поправки Юрія, буд. 6, офіс 14, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Суддя Дмитро ПЕТРОВ