ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2024 року

м. Черкаси

Справа № 711/2879/23
Провадження № 22-ц/821/733/24
Категорія: 304090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк», в особі Черкаської обласної дирекції АБ «Укргазбанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк», в особі Черкаської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 лютого 2024 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк», в особі Черкаської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення трьох відсотків річних, нарахованих на суму простроченого боргу за кредитним договором, у складі головуючого судді Демчика Р. В., повний текст рішення складено 29 лютого 2024 року,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

08 травня 2023 року АТ «Укргазбанк», в особі Черкаської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» звернулось в суд з даним позовом.

Позов мотивовано тим, що 03.10.2008 між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», відповідно до діючого статуту АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 (прізвище було змінено на ОСОБА_5 ) був укладений кредитний договір № 00-212/08, згідно якого позичальник ( ОСОБА_6 ) отримала кредит в сумі 65000 дол. США на строк з 03.10.2008 по 02.10.2028 на придбання житлової нерухомості, а саме однокімнатної квартири, загальною площею 33,5 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

В забезпечення повернення кредиту було укладено договір іпотеки № ДІ-00-212/08 від 03.10.2008, згідно якого іпотекодавець ОСОБА_1 передала в іпотеку Банку нерухоме майно, яке було придбано за кредитні кошти.

Зазначає, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором також було укладено між позивачем та ОСОБА_3 договір поруки № ДП-00-212/08 від 03.10.2008, а також договір поруки укладено між позивачем та ОСОБА_2 № ДП 2-00-212/08.

Умовами договору поруки передбачено, що поручитель несе солідарну відповідальність разом з позичальником перед кредитором за порушення виконання зобов`язань за кредитним договором.

В зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору «Укргазбанк» звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-212/08 від 03.10.2008 в солідарному порядку з позичальника ОСОБА_6 та поручителів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 березня 2016 року у справі № 711/12038/14-ц позовні вимоги АБ «Укргазбанк» були задоволені в повному обсязі, стягнуто заборгованість за кредитним договором з позичальника ОСОБА_7 та поручителів ОСОБА_8 , ОСОБА_3 на користь АБ «Укргазбанк» в сумі 17161,29 дол. США і 42754,05 грн пені. Також стягнуто з позичальника ОСОБА_1 штраф за порушення умов кредитного договору в сумі 16000 грн.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 09.12.2016 рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.03.2016 змінено в частині стягнення з відповідачів пені, а саме зменшено суму пені до 2000 грн. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вказує, що рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 березня 2016 року по справі № 711/12038/14-ц залишається не виконаним, а заборгованість в повному обсязі не є погашеною.

Зазначає, що зобов`язання позичальником не виконуються вже тривалий період, тобто таке прострочення є триваючим порушенням і право на стягнення 3% річних виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

З урахуванням часткового погашення заборгованості, згідно з рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.03.2016 у справі № 711/12038/14-ц, заборгованість ОСОБА_1 перед АБ «Укргазбанк» станом на 23.02.2022 становила 5380,57 дол. США.

У зв`язку з чим, в межах трирічного строку позовної давності, визначеної ст. 257 ЦК України, Банком було нараховано, виходячи із загальної суми непогашеної заборгованості, 3% річних у розмірі 792,99 дол. США за період з 24.02.2019 по 23.02.2022, що підлягають сплаті відповідачем за прострочення виконання зобов`язання.

Просить суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» три відсотки річних, нарахованих на суму простроченого боргу за кредитним договором № 00-212/08 від 03.10.2008 в загальній сумі 792,99 дол. США., а також стягнути суму понесених судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 лютого 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 березня 2016 року є невиконаним, позивач суду не надав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, поданій 15 березня 2024 року, АБ «Укргазбанк», вважаючи оскаржуване рішення необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права, просило скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 лютого 2024 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути із ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 3% річних нарахованих на прострочену заборгованість за кредитним договором № 00-212/08 від 03.10.2008, які станом на 23.02.2022 становлять 792,99 дол. США. та понесені судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги докази надані позивачем до початку розгляду справи, а саме: розрахунок боргу та банківську виписку про рух коштів, де відображено суми погашення кредитної заборгованості, в тому числі і по виконанню рішення Придніпровського районного суду від 16.03.2016 та оцінка яким судом першої інстанції надана не була, чим було порушено принцип неупередженості суду при оцінці доказів.

Також судом першої інстанції було ухвалено рішення на підставі неповністю встановлених обставин справи, а саме судом було відмовлено в задоволенні позовних вимог АБ «Укргазбанк» без встановлення факту повного виконання рішення суду відповідачем (докази перерахування суми коштів або еквіваленту в гривні, що дорівнює сумі боргу зафіксованій рішенням суду по справі № 711/12038/14-ц до суду не надавались).

17 квітня 2024 року від представника за довіреністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ОСОБА_9 надійшов відзив в якому просить відмовити повністю в задоволені апеляційної скарги АБ «Укргазбанк».

Вважає, що Банк зловживає своїм статусом юридичної фінансової установи та Державного банку, апеляційну скаргу необґрунтованою, яка не містить жодних доказів щодо заявленого позивачем позову, а судове рішення суду першої інстанції законним.

Зазначає, що позивачем не надано доказів щодо наявності існування станом на 23.02.2022 непогашеного відповідачем боргу в розмірі 5380,57 дол. США перед позивачем.

Твердження позивача не відповідає дійсності, оскільки 20.08.2021 виконавчі провадження про стягнення боргу з відповідачів за виконавчим листом № 711/12038/14-ц від 16.01.2017 були закінчені у зв`язку із фактичним виконанням відповідного судового рішення солідарним боржником ОСОБА_3 , який 20.08.2021 сплатив залишок боргу, про що свідчить: постанова державного виконавця від 20.08.2021 та відмітки виконавчого органу влади на звороті органу влади на звороті зазначеного виконавчого листа, які були долучені до заяви про перегляд заочного рішення та містяться в матеріалах справи.

Також зазначає, що належних доказів щодо розміру вже сплачених останньому коштів відповідачами позивачем не надано.

Тому вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а також виявлено зловживання банком своїми цивільними правами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

03 жовтня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 00-212/08, згідно якого позичальник отримав кредит в сумі 65500 дол. США на строк з 03 жовтня 2008 року по 02 жовтня 2028 року на придбання житлової нерухомості, а саме: однокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 . В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором Банк прийняв в іпотеку вищевказану нерухомість (т.1 а.с. 5-8).

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між Банком, позичальником ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № Д.П-00-212/08 від 03 жовтня 2008 року (т.1 а.с. 9).

03 жовтня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», позичальником ОСОБА_10 та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № Д.П2-00-212/08 (т.1 а.с. 10).

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 березня 2016 року задоволено позовні вимоги ПАТ АТ «Укргазбанк». Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АТ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 00-212/08 від 03.10.2008 станом на 29.02.2016 в розмірі 17161,29 дол. США. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АТ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 00-212/08 від 03.10.2008 станом на 29.02.2016 в розмірі 17161,29 дол. США. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АТ «Укргазбанк» заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів за кредитним договором № 00-212/08 від 03.10.2008 станом на 29.02.2016 в розмірі 42754,05 грн. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АТ «Укргазбанк» заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів за кредитним договором № 00-212/08 від 03.10.2008 станом на 29.02.2016 в розмірі 42754,05 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ АТ «Укргазбанк» штраф за порушення умов договору іпотеки № ДІ-00-212/08 від 03.10.2008 в сумі 16000 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 3929,38 грн в рівних частинах по 1309,80 грн з кожного (т.1 а.с. 11-12).

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 09.12.2016, рішення суду першої інстанції змінено в частині розміру заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів за кредитним договором № 00-212/08 від 03 жовтня 2008 року станом на 29 лютого 2016 року.

16.01.2017 Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АТ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 00-212/08 від 03.10.2008, станом на 29.02.2016 в розмірі 17161,29 доларів США (а.с. 147).

З копії виконавчого листа вбачається, що в ньому зроблені наступні відмітки державного виконавця: божником оплачено борг 5452,28 дол. США та 78,98 дол. США; солідарним боржником сплачено 11630,03 дол. США боргу; боржником сплачено 7,90 дол. США та 560,81 дол. США вик. збору; солідарним боржником сплачено 1147,42 дол. США основ. винагороди прив. виконавцю; боржником спалено 207,30 витрати ВП (т.1 а.с 147).

Постановою державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 20.08.2021 ВП №55496036 щодо стягнення з ОСОБА_3 заборгованості закінчено у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду. Солідарним боржником сплачено борг в сумі 11630,03 дол. США., залишок боргу сплачено боржником у цьому виконавчому провадженні (т.1 а.с. 146).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д. М. від 01.11.20211 відкрито виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_4 заборгованості на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» за кредитним договором № 00-212/08 від 03.10.2008 станом на 29.02.2016 в розмірі 17161,29 дол. США. Згідно заяви представника стягувача залишок заборгованості на момент пред`явлення виконавчого документа до виконання становить 5531,26 дол. США.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д. М. від 25.11.20211 закінчено виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням солідарним боржником ОСОБА_3 рішення суду, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 20.08.2021 (т.1 а.с. 149).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Крім того, зобовязання можуть виникати з рішень судів - ч. 5 ст. 11 ЦК України.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов язок не буде виконаний у повному обсязі.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18), від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц (провадження №14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі ст. 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правовий аналіз положень ст. ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 цього Кодексу.

Отже, за змістом наведеної норми закону, нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому в ст. 625 ЦК України визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Норми цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Зазначений висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

Велика Палата Верховного Суду у справі № 127/15672/16-ц погодилася з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17, від 16.11.2018 у справі № 918/117/18, від 30.01.2019 у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13.02.2019 у справі № 924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України), а тому день остаточного погашення заборгованості, стягнутої за судовим рішенням і є датою, коли зобов`язання відповідача перед банком за кредитним договором припиняється.

Виходячи з наведених вимог закону та правових позицій Великої Палати Верховного Суду, для встановлення права кредитора на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, позивачем має бути доведено, що грошове зобов`язання є невиконаним повністю або частково.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Стаття 80 ЦПК України передбачає достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, за змістом цих норм процесуального права сторона справи зобов`язана та має право довести обставини, на які вона посилається на підставі доказів, які вона надає самостійно або за допомогою суду.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 13 ЦПК України).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

У пункті 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справа № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19, зазначено таке: «Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18 (пункт 41). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18)».

На підставі викладеного вище правового регулювання, зважаючи на встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, апеляційний суд констатує, що заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 березня 2016 року задоволено позовні вимоги ПАТ АТ «Укргазбанк». Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АТ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 00-212/08 від 03.10.2008 станом на 29.02.2016 в розмірі 17161,29 дол. США. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АТ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 00-212/08 від 03.10.2008 станом на 29.02.2016 в розмірі 17161,29 дол. США. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АТ «Укргазбанк» заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів за кредитним договором № 00-212/08 від 03.10.2008 станом на 29.02.2016 в розмірі 42754,05 грн. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АТ «Укргазбанк» заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів за кредитним договором № 00-212/08 від 03.10.2008 станом на 29.02.2016 в розмірі 42754,05 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ АТ «Укргазбанк» штраф за порушення умов договору іпотеки № ДІ-00-212/08 від 03.10.2008 в сумі 16000 грн. Стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 3929,38 грн в рівних частинах по 1309,80 грн з кожного.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 09.12.2016, рішення суду першої інстанції змінено в частині розміру заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів за кредитним договором № 00-212/08 від 03 жовтня 2008 року станом на 29 лютого 2016 року.

Звертаючись в суд з позовом, Банк надав розрахунок заборгованості ОСОБА_11 за кредитним договором № 00-212/08 від 03.10.2008, 3% річних за період з 24.02.2019 по 23.02.2022 складає 792,30 дол. США.

Проте будь-якої інформації щодо стану виконавчого провадження, з якої суд міг би встановити обставини невиконання або часткового виконання зобов`язання по сплаті заборгованості за кредитним договором, позивачем не було надано.

При цьому, надана позивачем виписка з особового рахунку не може однозначно свідчити про невиконання рішення суду, оскільки зарахування коштів відповідачами на власний рахунок не є єдиним шляхом виконання судового рішення.

Із наданих відповідачами доказів судом також встановлено, що 16.01.2017 Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АТ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 00-212/08 від 03.10.2008, станом на 29.02.2016 в розмірі 17161,29 доларів США.

Будь-яких доказів щодо отримання виконавчого листа на виконання заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 березня 2016 року, яке змінене рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 09.12.2016, в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 00-212/08 від 03.10.2008 станом на 29.02.2016 матеріали справи не містять.

Разом з тим, постановою державного виконавця Центрального відділу Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 20.08.2021 ВП № 55496036 щодо стягнення з ОСОБА_3 заборгованості закінчено у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду. Солідарним боржником сплачено борг в сумі 11630,03 дол. США., залишок боргу сплачено боржником у цьому виконавчому провадженні.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д. М. від 01.11.20211 відкрито виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_4 заборгованості на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» за кредитним договором № 00-212/08 від 03.10.2008 станом на 29.02.2016 в розмірі 17161,29 дол. США. Згідно заяви представника стягувача залишок заборгованості на момент пред`явлення виконавчого документа до виконання становить 5531,26 дол. США.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д. М. від 25.11.2021 закінчено виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням солідарним боржником ОСОБА_3 рішення суду, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 20.08.2021.

З викладеного вбачається, що борг перед ПАТ АБ «Укргазбанк» за кредитним договором № 00-212/08 від 03.10.2008 станом на 29.02.2016 в розмірі 17161,29 дол. США погашено в повному обсязі 20.08.2021.

Доказів щодо оскарження у встановленому законом порядку та скасування вищевказаних постанов про закриття виконавчого провадження матеріали справи також не містять.

Отже, звертаючись до суду з позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» не довів факт наявності простроченого боргу за кредитним договором, а тому суд першої інстанції врахував та дослідив всі надані сторонами докази та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги в їх сукупності не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого судового рішення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом. Аргументи зазначені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При вирішенні цієї справи, суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, правильно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 лютого 2024 року, судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк», в особі Черкаської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Текст постанови складено 30 травня 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков