Справа № 646/1073/24
№ провадження 2-о/646/38/2024
У Х В А Л А

іменем України

27.05.2024 року Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Глоби М.М.,

за участю секретаря судового засідання Борщ Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання неповнолітньої дитини, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2024 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , від якого має сина ОСОБА_4 , 2008 року народження. У березні 2023 року за рішенням суду шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом із ним, натомість ОСОБА_2 проживає у м. Південне та має іншу сім`ю, участі у вихованні сина не приймає, не спілкується із ним, матеріально не утримує. Вказує, що для забезпечення нормального рівня безпеки, розвитку та навчання дитини, йому потрібно вивезти її у більш безпечне місце. Крім того, він може бути у будь-який час мобілізований, і фактично дитина залишиться одна. У разі загострення воєнної ситуації у м. Харкові, він зможе забезпечити безпеку дитини, її належне виховання та навчання. Також йому потрібно оформити документи, необхідні для отримання соціальної допомоги, як батьку, що самостійно виховує дитину, оформлення соціальної відпустки. Просив встановити юридичний факт, що він самостійно виховує та здійснює догляд за неповнолітнім сином ОСОБА_4 , 2008 року народження; що син ОСОБА_4 , 2008 року народження проживає разом із ним.

Ухвалою суду від 02.02.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі в порядку окремого позовного провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце його проведення завчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження в справі у випадку, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Тлумачення п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України свідчить про те, що суд може зупинити провадження у справі лише у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку:

а) палатою;

б) об`єднаною палатою;

в) Великою Палатою Верховного Суду та прийняття ними до свого провадження.

При цьому така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли на розгляді перебуває справа, за наслідками перегляду якої Верховний Суд може прийняти постанову, у якій міститься правовий висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати (ч. 2 ст. 416 ЦПК України).

Судом встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.06.2023 року відкрито касаційне провадження у справі № 201/5972/22 за заявою фізичної особи про встановлення факту самостійного виховання дитини, заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізична особа.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 27.09.2023 року передано справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, з посиланням на ч. 5 ст. 403 ЦПК України, якою передбачено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду керувався такими міркуваннями.

У цій справі заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення юридичного факту, а саме встановлення факту самостійного виховання дитини, зокрема, з метою (згідно з доводами заявника) отримання соціальної допомоги як батьку, що самостійно виховує дитину, а також отримання відстрочки від мобілізації.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, зазначав, що правова проблема постає під час дії правового режиму воєнного стану у значній кількості поданих заяв, позовів на території України про встановлення факту самостійного виховання дитини (інших фактів, які пов`язані з реалізацією права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації) чи оскарження рішень, дій, бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що перебували та перебувають на розгляді в судах та рішення у яких можуть бути винесені найближчим часом.

Щодо предметної юрисдикції цієї справи та можливості її вирішення в порядку окремого провадження за правилами цивільного судочинства колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначала, зокрема, таке.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ст. 293 ЦПК України).

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним.

Згідно зі ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Визначаючи, чи пов`язується з установленням факту виникнення в заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення ст. 1 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно, у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

У цій справі заявник просив встановити факт самостійного виховання дитини батьком без участі матері, з метою отримання соціальної допомоги як батьку, що самостійно виховує дитину, а також отримання відстрочки від мобілізації.

Порядок отримання соціальної допомоги визначено відповідними нормативно-правовими актами залежно від виду соціальної допомоги.

Державна соціальна допомога призначається у встановленому законом порядку та відноситься до компетенції відповідних органів державної влади як суб`єктів владних повноважень, які реалізують державну політику у сфері соціального захисту населення.

Кабінет Міністрів України постановою від 27.12.2001 року за № 1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» затвердив відповідний Порядок, який визначає умови призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми.

Отже, правовідносини у цій сфері носять публічних характер.

Щодо наявності спору у заявлених вимогах, які можуть вплинути на права та інтереси іншого з батьків у разі задоволення порушеного заявником питання колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду зазначала, зокрема, таке.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.

Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню (ч. 4 ст. 157 СК України).

У разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, такий спір вирішується судом. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ст. 159 СК України).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Спір щодо участі у вихованні дитини вирішується судом і в цьому спорі обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який має подати суду висновок щодо розв`язання спору (ч. 4 ст. 19 СК України).

Аналіз судової практики, який здійснено колегією суддів Першої судової палати касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду за даними Єдиного державного реєстру судових рішень у період із червня до вересня 2023 року, свідчить про винесення судами цивільної та адміністративної юрисдикції суперечливих судових рішень, відсутності єдності судової практики, зокрема у зв`язку з відсутністю правової позиції Верховного Суду щодо такого роду питань.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що мотиви, викладені в ухвалі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27.09.2023 року, є обґрунтованими, тому ухвалою від 26.10.2023 року справу № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23) прийнято до провадження та призначено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Згідно даних Єдиного реєстру судових рішень, станом на 27.05.2024 року Великою Палатою Верховного Суду рішення у справі № 201/5972/22 не прийнято.

Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_1 , останній звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення юридичного факту, а саме факту самостійного виховання та утримання дитини, з метою встановлення факту самостійного виховання дитини, зокрема, з метою отримання соціальної допомоги як батьку, що самостійно виховує дитину, а також отримання відстрочки від мобілізації.

Тобто, предметом касаційного перегляду у справі № 201/5972/22, що переглядається в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду, є правовідносини, подібні правовідносинам у даній справі, і стосуються, зокрема, питання предметної юрисдикції справи та можливості її вирішення в порядку окремого провадження за правилами цивільного судочинства, а також наявності спору у заявлених вимогах, які можуть вплинути на права та інтереси іншого з батьків у разі задоволення порушеного заявником питання та правових підстав для розгляду в порядку окремого провадження вимоги про встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дитини.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку про зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 201/5972/22, провадження № 14-132цс23.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 251, 252, 260, 261, 298, 300 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання неповнолітньої дитини, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради - до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 201/5972/22, провадження № 14-132цс23.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя