Справа № 682/165/24
Провадження № 2-ві/675/1/24
У Х В А Л А

10 грудня 2024 року Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої - судді Янішевської О. С., секретаря судового засідання Беліци М. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ізяславі в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України, заяву відповідачки ОСОБА_1 про відвід судді Пашкевича Романа Володимировича по цивільній справі № 682/165/24,

в с т а н о в и в :

27 листопада 2024 до суду надійшла заява від відповідачки ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Пашкевича Р. В. в порядку ст. 36 ЦПК України. Дана заява мотивована тим, що у провадженні суду в складі головуючого судді Пашкевича Р. В. перебуває цивільна справа за позовом Комунального підприємства «Славутське житлово - комунальне об`єднання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Ознайомившись з даним позовом, з метою захисту своїх прав ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про відвід судді.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 повідомила, що знаходиться в місцях позбавлення волі в ДУ «Збаразька виправна колонія (№ 63)», а тому не має можливості з`явитись в судове засідання для захисту своїх прав, у зв`язку з чим просила суд етапувати її безпосередньо до залу судового засідання для розгляду справи.

Вважає, що позивачеві в справі надані переваги і такі обставини викликають об`єктивні сумніви в неупередженості або об`єктивності судді Пашкевича Р. В.

З урахуванням вищезазначеного, керуючись ст. 36 ЦПК України, відповідачка ОСОБА_1 просить суд задовольнити заяву про відвід головуючого судді Пашкевича Р. В., яким здійснюється розгляд цивільної справи № 682/165/24 за позовом Комунального підприємства «Славутське житлово - комунальне об`єднання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

09 грудня 2024 року ухвалою судді Пашкевича Р. В. вказана заява була визнанан необґрунтованою та передана до канцелярії суду для вирішення питання про відвід судді Пашкевича Р. В.

09 грудня 2024 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа для розгляду була передана судді Янішевській О. С.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до положень ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після сплину вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строк, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

За ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє існування в конкретній справі будь-якого переконання або особистої зацікавленості конкретного судді та вимоги, чи суддею забезпечуються достатні гарантії, які виключають підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року у справі № 5-15п12).

Як вбачається з підстав заявленого відводу, ОСОБА_1 ставить під сумнів дії судді Пашкевича Р. В. при винесенні процесуальних рішень у цивільній справі № 682/165/24, стороною в якій вона являється.

Отже, в силу положень ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода з процесуальним рішенням судді не може бути підставою для відводу.

З огляду на підстави заявленого відводу, суд вважає, що заява про відвід є необґрунтованою, оскільки не містить посилання на дії вчинені суддею, що можуть свідчити про необ`єктивність або упередженість, та є підставами для відводу, визначеними ст. 36 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36-40 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Пашкевича Романа Володимировича у цивільній справі № 682/165/24 за позовом Комунального підприємства «Славутське житлово-комунальне об`єднання» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визнати необґрунтованою.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: О. С. Янішевська