КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8315/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.

при секретарі Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, товариства з обмеженою відповідальністю «Лука Девелопмент», Бучанської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Білогородська сільська рада Бучанського району Київської області, приватне сільськогосподарське підприємство «Шевченківське», про визнання недійсним рішення, розпорядження, договору, державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права на завершення процедури приватизації,

за апеляційними скаргами представника ОСОБА_3 та представника товариства з обмеженою відповідальністю «Лука Девелопмент»на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 грудня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Пінкевич Н.С.,-

встановив:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

ОСОБА_1 просив: визнати недійсним протокольне рішення від 22 листопада 2005 року КСП ім. Шевченка по розподілу земельних часток (паїв), земельних ділянок по Гореницький і Петрушківський сільським радам, в частині розпаювання (розподілення) земельної ділянки № 799 за ОСОБА_2 ; визнати недійсним розпорядження Києво-Святошинської РДА № 679 від 22 грудня 2005 року «Про затвердження результатів розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)», в частині розпаювання (розподілення) земельної ділянки № 799 за ОСОБА_2 ;визнати недійсним розпорядження Києво-Святошинської РДА № 31 від 20 січня 2007 року «Про надання у власність земельних ділянок 8-ми громадянам України (згідно додатку) власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) в адміністративних межах Гореницької сільської ради», в частині надання у власність земельної ділянки № НОМЕР_1 ОСОБА_2 ; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0183, що виданий ОСОБА_2 Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів 03 серпня 2007 року, серія ЯЕ № 107961; визнати недійсним договір міни земельної ділянки, з кадастровим номером :05:003:0183, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 18 грудня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бойко О.В., зареєстрований за № 9876; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0183, що виданий ОСОБА_3 Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів 12 червня 2008 року, серія ЯЖ № 213258; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, з кадастровим номером :05:003:0183, між ОСОБА_3 та ТОВ «Лука Девелопмент» від 29 липня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Яремчук М.В., зареєстрований за № 1622; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:003:0183, що виданий ТОВ «Лука Девелопмент» Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів 03 липня 2012 року, серія ЯМ № 4039408; визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом, право на завершення приватизації, з подальшою реєстрацією права власності, земельної ділянки, площею 1,1475 га, якій присвоєно кадастровий номер :05:003:0183; цільове призначення: для особистого селянського господарства, розташованої на території Білогородської (раніше Гореницької) сільської ради, право на приватизацію якої належало матері позивача - ОСОБА_4 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що мати позивача ОСОБА_4 , як колишній працівник та член КСП ім. Шевченка, отримала право на земельну частку (пай) розміром 1, 85 в умовних кадастрових гектарах, в адміністративних межах Гореницької сільської ради Київської області. Видано сертифікат на право на земельну частку (пай) на підставі рішення Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області.

Рішенням виконавчого комітету Гореницької сільської ради № 29/40 від 23 жовтня 2001 року вирішено надати ОСОБА_4 земельну ділянку № 755, виготовити та видати державні акти на право приватної власності на землю.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя розпочала процедуру приватизації, але не встигла її завершити та зареєструвати за собою право власності на вказану земельну ділянку.

ОСОБА_1 прийняв спадщину та 11 листопада 2011 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

На етапі внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області прийняло рішення № РВ-016 про відмову у внесенні цих відомостей у зв`язку з перетином ділянки позивача з іншою ділянкою (кадастровий номер :05:003:0258) на 100 %, власником якої є ТОВ «Лука Девелопмент», що унеможливлює реалізацію права власності позивача на земельну частку (пай).

ОСОБА_1 у липні 2016 року звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом про скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :05:003:0258 та визнання права власності.

Під час нового розгляду вказаної справи призначено судову земельно-технічну експертизу.

Відповідно довисновку експерта, за схемою паювання земель КСП ім. Шевченка земельна ділянка № НОМЕР_2 відповідає земельній ділянці № 799 за площею, конфігурацією та місцем розташування за технічною документацією (схемою паювання) земель КСП ім. Тараса Шевченка.

За технічною документацією земель КСП ім. Шевченказемельна ділянка № 755 є тотожною земельній ділянці з кадастровим номером :05:003:0183 за площею, конфігурацією та місцем розташування. Виконано встановлення на місцевості меж даної земельної ділянки.

Без скасування чинних рішень виконкому Гореницької сільської ради від 22 лютого 2001 року № 5/61 та від 23 жовтня 2001 року № 29/40, земельна ділянка № 755 згідно нової схеми розпаювання перейменована (перенумерована) на ділянку під № 799, натомість ділянка № НОМЕР_3 була перейменована (перенумерована) на ділянку № НОМЕР_2 .

Позивач вважає, що вказана земельна ділянка була безпідставно повторно розпайована після смерті матері позивача.

Києво-Святошинська РДА не мала права повторно розпайовувати спірну земельну ділянку та передавати її іншим особам, оскільки ОСОБА_4 реалізувала своє право виходу з КСП та одержала вказану земельну ділянку у власність, як свою частку (пай) землі в натурі (на місцевості). Оспорювані рішення та правочини порушують майнове право ОСОБА_1 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 грудня 2023 рокуназваний позов задоволено.

Визнанонедійсним: протокольне рішення від 22 листопада 2005 року членів Колективного сільськогосподарського підприємства ім. Тараса Шевченка по розподілу земельних часток (паїв), земельних ділянок по Гореницький і Петрушківський сільським радам, в частині розподілення земельної ділянки №НОМЕР_1 за ОСОБА_2 ; розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 679 від 22 грудня 2005 року «Про затвердження результатів розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)», в частині розподілення земельної ділянки АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ; розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області № 31 від 20 січня 2007 року «Про надання у власність земельних ділянок 8-ми громадянам України (згідно додатку) власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) в адміністративних межах Гореницької сільської ради», в частині надання ОСОБА_2 у власність земельної ділянки №НОМЕР_1 ; державний акт на право власності на земельну ділянку , площею 1, 1475 га, з кадастровим номером :05:003:0183, серія ЯЕ № 107961, виданий Колумбет Зінаїді Іванівні Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів 03 серпня 2007 року; договір міни земельних ділянок, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бойко О.В. 18 грудня 2007 року, зареєстрований в реєстрі за № 9876, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за яким ОСОБА_3 передала, а ОСОБА_2 прийняла у власність частину земельної ділянки, площею 0,1 га, від земельної ділянки, яка має загальну площу 0, 9986 га, з кадастровим номером :05:004:0041, та за яким ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_3 прийняла у власність земельну ділянку, площею 1, 1475 га, з кадастровим номером :05:003:0183; державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 1, 1475 га, з кадастровим номером :05:003:0183, серія ЯЖ № 213258, виданий ОСОБА_3 Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів 12 червня 2008 року; договір купівлі-продажу земельної ділянки, площею 1, 1475 га, з кадастровим номером :05:003:0183, укладений між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Лука Девелопмент», посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Яремчук М.В. 29 липня 2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 1622; державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 1,1475 га, з кадастровим номером :05:003:0183, серія ЯМ №4039408, виданий товариству з обмеженою відповідальністю «Лука Девелопмент» Управлінням Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області 03 липня 2012 року.

Визнаноза ОСОБА_1 право на завершення процедури приватизації на земельну ділянку, площею 1, 1475 га, розташованої на території Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :05:003:0183, та право на здійснення подальшої державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, після померлої ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , порядку спадкування за заповітом.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Лука Девелопмент» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

У судовому засіданні представник ТОВ «Лука Девелопмент» підтримав доводи апеляційних скарг.

ОСОБА_1 та його представник заперечили щодо доводів апеляційних скарг.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, щомати позивача ОСОБА_4 , відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 354555, виданого на підставі рішення Києво-Святошинської РДА від 12 липня 2000 року № 327, отримала право на земельну частку (пай) розміром 1, 85 в умовних кадастрових гектарах, в адміністративних межах Гореницької сільської ради Київської області, як член та колишній працівник (пенсіонер) КСП ім. Шевченка.

ОСОБА_4 18 лютого 2001 року повідомила про свій вихід з КСП ім. Шевченка та подала до Гореницької сільської ради, заяву про виділення земельної ділянки (паю) в натурі на місцевості.

Рішенням виконавчого комітету Гореницької сільської ради від 22 лютого 2001 року № 5/61 ОСОБА_4 виділена земельна ділянка, площею 1, 76 га умовних кадастрових гектарів, з пайових земель КСП ім. Шевченка, позначена за № 755 (рілля) та земельна ділянка № НОМЕР_4 (сад).

Листом від 11 вересня 2001 року № 768 Києво-Святошинський районний відділ земельних ресурсів погодив виділення ОСОБА_4 земельноїчастки (пай) площею 1,76 га, номер паю (ділянки) 755 (рілля) та №123 (сад, багаторічні насадження).

Рішенням виконавчого комітету Гореницької сільської ради № 29/40 від 23 жовтня 2001 року вирішено надати ОСОБА_4 земельну ділянку № НОМЕР_2 , виготовити та видати державні акти на право приватної власності на землю.

28 квітня 2004 року сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 354555, виданий на ім`я ОСОБА_4 зареєстровано у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 783.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за життя розпочала процедуру приватизації, але не встигла її завершити та зареєструвати за собою право власності на вказану земельну ділянку.

ОСОБА_1 прийняв спадщину та 11 листопада 2011 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

На етапі внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області прийнято рішення № РВ-016 про відмову у внесенні цих відомостей у зв`язку з перетином ділянки позивача з іншою ділянкою (кадастровий номер :05:003:0258) на 100 %, власником якої є ТОВ «Лука Девелопмент», що унеможливлює реалізацію права власності позивача на земельну частку (пай).

ОСОБА_1 зазначав, що було безпідставно повторно розпайовано територію, до складу якої входили земельна ділянка ОСОБА_4 .

Без скасування чинних рішень виконкому Гореницької сільської ради від 22 лютого 2001 року № 5/61 та від 23 жовтня 2001 року № 29/40, земельна ділянка № НОМЕР_2 згідно нової схеми розпаювання перейменована (перенумерована) на ділянку під № НОМЕР_1 , натомість ділянка № НОМЕР_3 була перейменована (перенумерована) на ділянку № НОМЕР_2 .

Відповідно до протоколу зборів членів КСП ім. Шевченка, земельна ділянка № НОМЕР_2 (згідно схеми паювання 2005 року, яка мала № 715 згідно схеми паювання 2000 року) передана ОСОБА_5 , а земельна ділянка № НОМЕР_1 (згідно схеми паювання 2005 року, яка мала № 755 згідно схеми паювання 2000 року та передана у власність ОСОБА_4 ) передана ОСОБА_2

ОСОБА_2 спірну земельну ділянку відчужила ОСОБА_3 , на підставі договору міни земельних ділянок, посвідченого 18 грудня 2007 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бойко О.В. за № 9876.

12 червня 2008 року на ім`я ОСОБА_3 Києво-Святошинським районним відділом земельних ресурсів оформлено державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ №213258.

ОСОБА_3 відчужила спірну земельну ділянку ТОВ «Лука Девелопмент», на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 29 липня 2008 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Яремчук М.В. за № 1622.

ОСОБА_1 у липні 2016 року звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом про скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :05:003:0258 та визнання права власності.

Під час нового розгляду вказаної справи призначено судову земельно-технічну експертизу.

Відповідно довисновку експерта, за схемою паювання земель КСП ім. Шевченка земельна ділянка №НОМЕР_2 відповідає земельній ділянці № 799 за площею, конфігурацією та місцем розташування за технічною документацією (схемою паювання) земель КСП ім. Тараса Шевченка.

За технічною документацією земель КСП ім. Шевченка земельна ділянка № НОМЕР_2 є тотожною земельній ділянці з кадастровим номером :05:003:0183 за площею, конфігурацією та місцем розташування. Виконано встановлення на місцевості меж даної земельної ділянки.

Після ознайомлення із вказаним висновком експерта, позивачу стало відомо про порушення його права на завершення приватизації саме земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0183.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що спірна земельна ділянка була безпідставно повторно розпайована після смерті його матері.ОСОБА_4 реалізувала своє право виходу з КСП та одержала вказану земельну ділянку у власність, як свою частку (пай) землі в натурі (на місцевості). Оспорювані рішення та правочини порушують майнове право ОСОБА_1 .

Так, питання щодо виділення в натурі частки в майні колективного сільськогосподарського підприємства врегульовано, зокрема, Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 29 січня 2001 року № 62/2009, постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 (далі - Порядок), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 04 квітня 2001 року за № 306/5496, який втратив чинність 24 травня 2013 року на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 11 квітня 2013 року № 253 «Про визнання такими, що втратили чинність, деяких наказів», зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 25 квітня 2013 року за № 673/23205 та Рекомендаціями щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Згідно п. 6 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», у разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку.

Згідно з вимогами ст. ст. 202, 204, ч. 1 ст. 215 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, він є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

За ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Особливістю звернення до суду з позовом про визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельних ділянок є те, що позивач вправі порушувати питання про визнання майнового права, набутого спадкодавцем за життя, тобто особистого майнового права спадкодавця.

Так, предметом спору є визнання в порядку спадкування права на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яка була розпочата, проте не завершена за життя матері позивача ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_1 як єдиний спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину та 11 листопада 2011 року та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом,

Враховуючи, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_4 , відтак, він набув право на спадкування усіх прав та обов`язків, що належали ОСОБА_4 , на підставі ст. ст. 1216 та 1218 ЦК України.

До складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочала за життя у встановленому законом порядку та не завершила у зв`язку зі смертю.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що до ОСОБА_1 , як спадкоємця ОСОБА_4 , перейшло право на завершення приватизації спірної земельної ділянки за ст. 1218 ЦК України.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 просив визнати недійсними протокольне рішення від 22 листопада 2005 року членів КСП ім. Шевченка, розпорядження Києво-Святошинської РДА № 679 від 22 грудня 2005 року «Про затвердження результатів розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)», розпорядження Києво-Святошинської РДА № 31 від 20 січня 2007 року «Про надання у власність земельних ділянок 8-ми громадянам України (згідно додатку) власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) в адміністративних межах Гореницької сільської ради», державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 1,1475 га, з кадастровим номером :05:003:0183, серія ЯЕ № 107961, виданий ОСОБА_2 , на підставі розпорядження Києво-Святошинської РДА №31 від 20 січня 2007 року.

Вказаними рішеннями вирішувалось питання щодо розподілення та надання у власність земельної ділянки № 799 ОСОБА_2 , яку уже було виділено ОСОБА_4 рішенням виконавчого комітету Гореницької сільської ради від 22 лютого 2001 року № 5/61.

Так, ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України встановлено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Враховуючи, що до ОСОБА_1 перейшло право на завершення приватизації спірної земельної ділянки, відтак, вказаними рішеннями порушуються його права щодо володіння, користування чи розпорядження належною йому земельною ділянкою.

Висновок суду першої інстанції про те, що вказані рішення та державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий ОСОБА_2 , є недійсними в частині розподілення та передачі ОСОБА_2 у власність земельної ділянки № НОМЕР_1 , є обґрунтованим.

Задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині є належним та самостійним способом поновлення порушених прав позивача у судовому порядку.

Укладені договори та правочини в подальшому носять похідний характер та порушують права щодо володіння, користування позивачем спірною земельною ділянкою.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості та доведеності позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_4 не встигла зареєструвати право власності на земельну ділянку за життя і до позивача перейшло право на завершення процедури оформлення права власності (приватизації) спірної земельної ділянки. Вказана земельна ділянка була безпідставно повторно розпайована після смерті ОСОБА_4 .

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 пропущено строк позовної давності колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 статті 261 ЦК України).

Так, згідно із висновком експерта від 30 червня 2020 року № 2986 за результатами проведеної земельно-технічної експертизи (проведеної в рамках справи за № 369/6516/16)встановлено, що: земельна ділянка № НОМЕР_2 відповідає земельній ділянці № НОМЕР_1 за площею, конфігурацією та місцем розташування за технічною документацією (схемою паювання) земель КСП ім. Тараса Шевченка; земельна ділянка № НОМЕР_2 є тотожною земельній ділянці з кадастровим номером :05:003:0183 за площею, конфігурацією та місцем розташування.

Відтак, лише після ознайомлення із вказаним висновком експерта від 30 червня 2020 року № 2986ОСОБА_1 дізнався про порушення його права на завершення приватизації саме земельної ділянки з кадастровим номером :05:003:0183, якій присвоєно номер 755 за технічною документацією (схемою паювання) земель КСП ім. Тараса Шевченка, розробленою Київським відділенням інституту землеустрою та затвердженою розпорядженням Києво-Святошинської РДА №327 від 12 липня 2000 року.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 встановлений строк позовної давності для звернення до суду з вимогою про захист своїх прав не пропущено.

Інші доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 15 грудня 2023 року ухвалено з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційних скарг немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника товариства з обмеженою відповідальністю «Лука Девелопмент»залишити без задоволення.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 06 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.Г. Музичко

Л.П. Сушко