Номер провадження: 22-ц/813/3731/24
Головуючий у першій інстанції Суворова О.В.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Кострицького В.В., Коновалової В.А.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2023 року

у цивільній справі за клопотанням ОСОБА_1 в інтересах недієздатної особи ОСОБА_2 , заінтересована особа: ОСОБА_3 , орган опіки та піклування в особі Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про продовження строку дії рішення про визнання особи недієздатною,

встановив:

17 грудня 2023 року засобами електронного зв`язку ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище клопотанням у якому просить продовжити строк дії рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 січня 2022 року у справі №522/9290/21 про визнання ОСОБА_2 недієздатною.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2023 року вказане вище клопотання ОСОБА_1 повернуто з тих підстав, що клопотання подане не через систему «Електронний суд», а електронною поштою та не підписане електронним підписом.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою у якій просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що клопотання, подане скаржником 17 грудня 2023 року на офіційну електронну адресу суду, підписане електронним цифровим підписом скаржника, про що свідчить наданий суду протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Посилаючись на висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі №204/2321/22 зазначає, що звернення фізичної особи до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду.

Наведене вище судом першої інстанції не враховано у зв`язку чим безпідставно повернуто клопотання, подане заявником на офіційну електронну адресу суду з накладенням електронного цифрового підпису, що є правовою підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19,37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 лютого 2024 року, з огляду на положення ч. 2 ст. 369 ЦПК України, розгляд цієї справи призначено в порядку письмового провадження за матеріалами, що містяться у справі, зважаючи на те, що предметом апеляційного оскарження є ухвала суду про повернення клопотання, право на апеляційне оскарження якої регламентовано п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про повернення заявнику ОСОБА_1 вказаного вище клопотання, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 подав це клопотання не через систему «Електронний суд», а електронною поштою та не підписав його електронним підписом.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, з огляду на таке.

Учасники справи мають право, зокрема подавати докази, подавати заяви та клопотання (пункти 2, 3 частини першої статті 43 ЦПК України).

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника) (абзац 1 частини восьмої статті 43 ЦПК України в редакції, чинній на момент подання клопотання до суду першої інстанції).

Письмові заяви, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником (частина друга статті 183 ЦПК України).

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду (частина четверта статті 183 ЦПК України).

Заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано (пункт 1 частини 4 статті 185 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 вересня 2023 року у справі №204/2321/22 (провадження №14-48цс22) зазначено:

"7.50. Отже, слід розмежовувати спосіб звернення до суду із вимогами до оформлення процесуального документа. Якщо електронний документ підписаний накладенням електронного підпису, який забезпечує ідентифікацію фізичної особи (за виключенням адвокатів та інших, передбачених пунктом 10 Положення про ЄСІТС осіб), але електронний підпис накладений без використання підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а процесуальний документ направлений на офіційну електронну адресу суду, то відсутні правові підстави стверджувати, що такий електронний документ не підписаний.

7.51. Протилежний підхід нівелює приписи про юридичну силу електронного документа та презумпцію відповідності кваліфікованого електронного підпису власноручному, суперечить частині першій статті 8 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", статті 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги".

7.52. Вимога про звернення до суду через підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи є обов`язковою для осіб, визначених пунктом 10 Положення про ЄСІТС, та тих осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі.

7.53. Звернення фізичної особи (за виключенням адвокатів та інших, передбачених пунктом 10 Положення про ЄСІТС осіб) до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду.

12.1. Законодавцем допускається подання фізичною особою нарівні з паперовою формою, зокрема, апеляційних скарг в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним кваліфікованим електронним підписом учасника справи та подання такого документу через підсистеми "Електронний суд" та "Електронний кабінет", або з використанням офіційної електронної адреси із засвідченням кваліфікованим електронним підписом.

12.2. Звернення фізичної особи до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним цифровим підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду".

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 17 грудня 2023 року мав можливість подати клопотання до Приморського районного суду м. Одеси: 1) в письмовій формі; 2) в електронному вигляді з використанням сервісу "Електронний суд", розміщеного за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з використанням власного електронного підпису; 3) в електронній формі з використанням електронної адреси та засвідченням кваліфікованим електронним підписом.

Як убачається з матеріалів справи 17 грудня 2023 року засобами електронного зв`язку, шляхом направлення на електронну пошту Приморського районного суду м. Одеси, а саме , ОСОБА_1 подав до Приморського районного суду м. Одеси клопотання, яке підписане заявником, шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Наведене вище свідчить, що ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням у спосіб та з дотриманням вимог, регламентованих процесуальним законом, а тому у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для повернення скаржнику поданого ним клопотання з підстав, викладених у оскаржуваній ухвалі суду.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що, застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі "Волчлі проти Франції", заява №35787/03, від 26 липня 2007 року). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року).

Основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права. Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства.

Враховуючи, що суд першої інстанції на зазначене вище не звернув уваги, не надав оцінки цим процесуальним документам на предмет відповідності формі і змісту відповідно до статті 43 ЦПК України, висновки суду першої інстанції про повернення клопотання є передчасними.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права знайшли своє підтвердження під час перегляду судом апеляційної інстанції оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 379 ЦПК України однією із підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Ураховуючи викладене апеляційний суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2023 року і направлення справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367, 374,379, 381-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

В.А. Коновалова