Справа № 199/2378/23
(2/199/156/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

01.03.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Куземі О.Г.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2023 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послалась на те, що сторони з 08 жовтня 2010 року по 22 вересня 2013 року перебували у шлюбі, від якого у них народилось двоє дітей дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу діти стали проживати разом з позивачем. 21 грудня 2017 року між сторонами укладено нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів, за умовами якого відповідач зобов`язався сплачувати на користь позивача на утримання спільних дітей сторін аліменти в твердій сумі, однак жодного разу так цього і не здійснив, внаслідок чого станом на 28 лютого 2023 року утворилась заборгованість за аліментами в загальному розмірі 212000 гривень. На вказану суму заборгованості позивачем за період з 01 лютого 2018 року по 28 лютого 2023 року на підставі ст.196 СК України нараховано пеню, загальний розмір якої склав 1666910 гривень, а тому з огляду на ч.1 тієї ж статті СК України пеню зменшено до 100% розміру заборгованості за аліментами 212000 гривень. За викладених обставин позивач звернулась до суду із позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь наведені розміри заборгованості за аліментами та пені.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалами Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2023 року та від 14 вересня 2023 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 грудня 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, підготовче засідання закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2024 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача та прийняття до розгляду направлених останнім в якості доказів документів.

В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, натомість в тексті прохальної частини позову позивач виклала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі з підстав його необґрунтованості та недоведеності, подала письмові пояснення та відзив, в якому послалась на неможливість стягнення заборгованості за аліментами в судовому порядку, оскільки між сторонами було укладено нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів на дитину у випадку невиконання якого відповідачем примусове виконання обов`язку за цим договором має здійснюватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Послалась представник відповідача і на відсутність вини відповідача у несплаті аліментів, оскільки у відповідача тяжко хворіла на рак матір, коштовне лікування якої оплачував відповідач, матір померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , також у відповідач є ще одна дитина дочка ОСОБА_6 , 23 жовтня 2019 року, яку відповідач також зобов`язаний утримувати. Послалась представник і на те, що відповідач не має постійного місця роботи, оскільки є фізичною особою підприємцем. 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, який діє дотепер, і ця обставина відповідно до листа Торгово-промислової плати України від 28 лютого 2022 року є форс-мажорною обставиною, що унеможливила виконання відповідачем свого договірного обов`язку зі сплати аліментів. Крім того, представник відповідача вказана на неврахування позивачем часткової сплати відповідачем аліментів на загальну суму 46742 гривень.

За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст.ст.211, 223, 240, 280 ЦПК України провести судове засідання та здійснити розгляд даної цивільної справи по суті за наведеної явки учасників справи.

Вислухавши представника відповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що сторони з 08 жовтня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, копією рішення суду.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народилась перша спільна дитини дочка ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

ІНФОРМАЦІЯ_5 у сторін по справі народилась друга спільна дитина син ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Як встановлено судом у відповідності до ст.82 ч.1 ЦПК України спільні діти сторін після розірвання шлюбу сторін стали проживати разом із позивачем.

21 грудня 2017 року між сторонами було укладено договір про сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу за реєстровим №1953, що підтверджується копією відповідного договору.

Пунктом 2 договору про сплату аліментів на дитину сторони узгодили, що відповідач взяв на себе обов`язок сплачувати на утримання обох спільних дітей сторін аліменти в наступному розмірі: у 2018 році 2000 гривень щомісяця, з урахуванням індексації, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; у 2019 році 3000 гривень щомісяця, з урахуванням індексації, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; з 2020 року по 14 квітня 2028 року 4000 гривень щомісяця, з урахуванням індексації, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; з 15 квітня 2028 року по 19 червня 2030 року 2000 гривень щомісяця, з урахуванням індексації, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти повинні бути сплачені відповідачем не пізніше 20 числі кожного місяця за поточний місяць шляхом перерахування суми аліментів на відкритий на ім`я позивача картковий рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ КБ «Приватбанк». У разі зміни карткового рахунку позивач зобов`язана повідомити про це відповідача протягом 14 днів з моменту його зміни.

Пунктом 9 договору про сплату аліментів на дитину сторони узгодили, що сплата відповідачем неустойки не звільняє його від виконання зобов`язань за даним договором.

Судом встановлено, що відповідач не виконує належним чином свій обов`язок зі сплати аліментів на утримання спільних дітей сторін, внаслідок чого у позивача виникла заборгованість зі сплати аліментів, розмір якої позивач нарахувала і пред`явила до стягнення за даним позовом за період з 01 січня 2018 року по 28 лютого 2023 року в загальному розмірі 212000 гривень, нарахувавши на вказаний борг за період з 01 лютого 2018 року по 28 лютого 2023 року на підставі ст.196 ч.1 СК України пеню в загальному розмірі 1666910 гривень, остаточний розмір якої обмежила вказаним розрахованим нею розміром заборгованості за сплати аліментів 212000 гривень.

В той же час, зі змісту копій наданих стороною відповідача суду квитанцій, а також витребуваної судом за клопотанням сторони відповідача виписки про рух коштів по банківському рахунку позивача в АТ «Універсал Банк» судом встановлено, що на користь позивача в якості аліментів на утримання спільних дітей сторін від імені позивача були сплачені наступні кошти: 29 листопада 2021 року 8000 гривень; 31 грудня 2021 року (дата валютування 04 січня 2022 року) 4000 гривень; 04 січня 2022 року 4000 гривень; 31 січня 2022 року 8000 гривень. Такі суми не були враховані позивачем як при обчисленні заборгованості зі сплати аліментів, так і при нарахуванні пені.

23 жовтня 2019 року по відповідача від іншої, ніж позивач, жінки народилась третя дитина дочка ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати відповідача ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , причиною смерті став рак з некрозом, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, копією довідки про причину смерті.

Крім того, судом встановлено, що станом на 09 травня 2023 року відповідач є боржником за трьома виконавчими провадженнями про стягнення коштів на користь держави, що підтверджується копією довідки х Єдиного реєстру боржників.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами СК України, ЦК України, Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про виконавче провадження», Конвенції про права дитини.

Так, положеннями ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Схожі за змістом положенням містить ст.3 Конвенція про права дитини.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Аналогічні положення містить ст.27 Конвенції про права дитини, якою також визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.ст.141, 180 СК України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, такий обов`язок є рівним для обох батьків, а розірвання шлюбу між ними, проживання батьків окремо від дитини не звільняє від даного обов`язку щодо дитини.

Відповідно до ст.189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Нормою ст.196 ч.ч.1, 3 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених ч.14 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження». Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім.

Частиною 2 ст.196 СК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

За змістом норм ст.8 СК України, ст.9 ЦК України якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані СК України, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин.

Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до норм ст.ст.525, 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання може виникати в тому числі з договору.

Згідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому відповідно до норми ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема , сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Положеннями ст.614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.124 Конституції України, ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.7, 18 СК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Одним із способів захисту цивільних, сімейних прав та інтересів є примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті викладених вище норм законодавства, суд приходить до наступного висновку, керуючись нижчевикладеним.

Так, встановлений ч.2 ст.189 СК України порядок стягнення аліментів за виконавчим написом нотаріуса не може бути перешкодою для звернення за захистом порушених прав до суду. Законодавець передбачив додаткову можливість спрощеного стягнення аліментів за виконавчим написом нотаріуса саме в інтересах дітей з метою спрощення процедурних питань, але в жодному разі цим правом не обмежив право на судовий захист. Такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі №127/24670/15-ц, від 27 листопада 2019 року по справі №456/1826/16-ц, від 15 вересня 2023 року по справі №759/23686/20.

Отже, спираючись на наведений вище правовий висновок та приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи було встановлено заявлений позивачем факт укладення між сторонами договору про сплату аліментів на дитину від 21 грудня 2017 року, і цей договір за своїм змістом та формою відповідає вимогам законодавства, чинного на момент його укладення, враховуючи, що відповідачем його обов`язки за цим договором про своєчасну та повну сплату аліментів на утримання двох спільних дітей сторін не виконуються належним чином, внаслідок чого у відповідача станом на 28 лютого 2023 року виникла заборгованість перед позивачем зі сплати аліментів, суд приходить до висновку про правомірність, обґрунтованість і доведеність позовних про стягнення заборгованості за аліментами за цим договором, а отже і необхідність задоволення такої позовної вимоги, однак частково шляхом стягнення заборгованості на загальну суму 188000 гривень замість заявлених 212000 гривень. Частковість задоволення вказаної позовної вимоги зумовлена тим, що в ході розгляду справи встановлено часткову сплату на користь позивача аліментів на утримання спільних дітей сторін на загальну суму 24000 гривень, на яку і підлягає зменшенню заявлена до стягнення сума заборгованості за аліментами.

З огляду на викладений вище правовий висновок суду касаційної інстанції, враховуючи формулювання норми ч.2 ст.189 СК України, яка визначає, що у випадку невиконання батьком свого обов`язку за договором аліменти з нього саме можуть стягуватись за виконавчим написом нотаріуса, а отже такий порядок дійсно не виключає можливість судового захисту, приймаючи до уваги, що за змістом ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, суд критично оцінює та не приймає до уваги твердження сторони відповідача про недопустимість стягнення заборгованості за аліментами в судовому порядку за виниклих між сторонами фактичних обставин. Такі заперечення проти позову сторони відповідача є неспроможними з точки зору закону.

Також суд не приймає до уваги як належні, допустимі та достовірні докази виписки з банківських рахунків позивача, на які посилається сторона відповідача в частині підтвердження сплати відповідачем аліментів 01 лютого 2018 року на суму 2000 гривень, 25 липня 2018 року на суму 2000 гривень, 21 травня 2019 року на суму 14000 гривень, 05 березня 2020 року на суму 500 гривень, 06 березня 2020 року на суму 500 гривень, 13 червня 2020 року на суму 1000 гривень, 28 жовтня 2021 року на суму 742 гривень, 28 лютого 2022 року на суму 2000 гривень, оскільки такі виписки не містять відомостей про призначення та платника зазначених платежів.

Вирішуючи позовні вимоги в частині вимог про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд виходив з наступного.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Для застосування зазначеної вище санкції (пені) до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно зі ст.189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.

Тлумачення ст.196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин, зокрема визначених ст.197 СК України, з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів, не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Разом з тим, аналіз наведених судом вище норм законодавства дає підстави дійти висновку про те, що відповідач, як платник аліментів за рішенням суду, зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що у такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Щодо розрахунку пені, то за змістом норм сімейного законодавства пеня на заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати. Розмір пені за місячним платежем розраховується наступним чином: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1%. Тобто у разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, наслідком чого є відповідальність у вигляді неустойки (пені) з розрахунком за такою формулою: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії; положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин; в СК України не передбачено як відбувається погашення вимог за грошовим зобов`язанням. Тому в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, а саме ст.534 ЦК України; при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла у попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.

При застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Суд, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Наведені вище правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі №333/6020/16, а також у постановах Верховного Суду від 05 лютого 2020 року по справі №204/1256/19, від 26 лютого 2020 року по справі №208/7353/16-ц, від 22 квітня 2020 року по справі №657/1786/19, від 18 листопада 2020 року по справі №337/3135/17, від 14 грудня 2020 року по справі №661/905/19, від 19 січня 2022 року по справі №711/679/21, від 12 квітня 2022 року по справі №381/1553/19, від 27 квітня 2022 року по справі №496/2457/19, від 19 жовтня 2022 року по справі № 465/4115/20, від 09 листопада 2022 року по справі №754/4461/21, від 19 лютого 2024 року по справі №761/893/23.

Якщо платник аліментів доведе, що вжив усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то він є невинуватим у виникненні заборгованості зі сплати аліментів і підстав стягувати неустойку (пеню) немає (постанова Верховного Суду від 10 січня 2024 року по справі №359/240/21).

Щодо спірних правовідносин сторін у даній цивільній справі, то судом в ході розгляду справи встановлено і зазначалось вище, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів на двох спільних дітей сторін. За таких обставин позивачем здійснено розрахунок пені у відповідності до наведених вище правових позицій судів касаційної інстанції та ст.196 СК України за період прострочення з 01 лютого 2018 року по 28 лютого 2023 року. Відтак, позовні вимоги у цій частині також є правомірними та обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню, однак частково. Частковість задоволення зумовлена допущенням стороною позивача помилки при здійсненні розрахунку пені внаслідок хибного визначення суми заборгованості за аліментами через неврахування здійснених платежів на загальну суму 24000 гривень, що зменшило загальну суму заборгованості за аліментами станом на 28 лютого 2023 року із заявлених позивачем 212000 гривень до встановлених судом 188000 гривень. Відтак, необхідним є самостійний перерахунок судом пені за визначений позивачем період з огляду на дійсну суму заборгованості за аліментами. Вірний розрахунок пені має наступний вигляд:

1) за січень 2018 року: 2000 гривень (борг за аліментами за січень 2018 року) х 1% х 1397 днів прострочення (період з 01 лютого 2018 року по 28 листопада 2021 року дата, що передує даті погашення боргу) = 27940 гривень;

2) за лютий 2018 року: 2000 гривень (борг за аліментами за лютий 2018 року) х 1% х 1369 днів прострочення (період з 01 березня 2018 року по 28 листопада 2021 року дата, що передує даті погашення боргу) = 27380 гривень;

3) за березень 2018 року: 2000 гривень (борг за аліментами за березень 2018 року) х 1% х 1338 днів прострочення (період з 01 квітня 2018 року по 28 листопада 2021 року дата, що передує даті погашення боргу) = 26760 гривень;

4) за квітень 2018 року: 2000 гривень (борг за аліментами за квітень 2018 року) х 1% х 1308 днів прострочення (період з 01 травня 2018 року по 28 листопада 2021 року дата, що передує даті погашення боргу) = 26160 гривень;

5) за травень 2018 року: 2000 гривень (борг за аліментами за травень 2018 року) х 1% х 1309 днів прострочення (період з 01 червня 2018 року по 30 грудня 2021 року дата, що передує даті погашення боргу) = 26180 гривень;

6) за червень 2018 року: 2000 гривень (борг за аліментами за червень 2018 року) х 1% х 1279 днів прострочення (період з 01 липня 2018 року по 30 грудня 2021 року дата, що передує даті погашення боргу) = 25580 гривень;

7) за липень 2018 року: 2000 гривень (борг за аліментами за липень 2018 року) х 1% х 1252 днів прострочення (період з 01 серпня 2018 року по 03 січня 2022 року дата, що передує даті погашення боргу) = 25040 гривень;

8) за серпень 2018 року: 2000 гривень (борг за аліментами за серпень 2018 року) х 1% х 1221 днів прострочення (період з 01 вересня 2018 року по 03 січня 2022 року дата, що передує даті погашення боргу) = 24420 гривень;

9) за вересень 2018 року: 2000 гривень (борг за аліментами за вересень 2018 року) х 1% х 1218 днів прострочення (період з 01 жовтня 2018 року по 30 січня 2022 року дата, що передує даті погашення боргу) = 24360 гривень;

10) за жовтня 2018 року: 2000 гривень (борг за аліментами за жовтень 2018 року) х 1% х 1187 днів прострочення (період з 01 листопада 2018 року по 30 січня 2022 року дата, що передує даті погашення боргу) = 23740 гривень;

11) за листопад 2018 року: 2000 гривень (борг за аліментами за листопад 2018 року) х 1% х 1157 днів прострочення (період з 01 грудня 2018 року по 30 січня 2022 року дата, що передує даті погашення боргу) = 23140 гривень;

12) за грудень 2018 року: 2000 гривень (борг за аліментами за грудень 2018 року) х 1% х 1126 днів прострочення (період з 01 січня 2019 року по 30 січня 2022 року дата, що передує даті погашення боргу) = 22520 гривень;

13) за січень 2019 року: 3000 гривень (борг за аліментами за січень 2019 року) х 1% х 1489 днів прострочення (період з 01 лютого 2019 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 44670 гривень;

14) за лютого 2019 року: 3000 гривень (борг за аліментами за лютий 2019 року) х 1% х 1461 днів прострочення (період з 01 березня 2019 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 43830 гривень;

15) за березень 2019 року: 3000 гривень (борг за аліментами за березень 2019 року) х 1% х 1430 днів прострочення (період з 01 квітня 2019 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 42900 гривень;

16) за квітня 2019 року: 3000 гривень (борг за аліментами за квітень 2019 року) х 1% х 1400 днів прострочення (період з 01 травня 2019 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 42000 гривень;

17) за травень 2019 року: 3000 гривень (борг за аліментами за травень 2019 року) х 1% х 1369 днів прострочення (період з 01 червня 2019 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 41070 гривень;

18) за червень 2019 року: 3000 гривень (борг за аліментами за червень 2019 року) х 1% х 1339 днів прострочення (період з 01 липня 2019 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 40170 гривень;

19) за липень 2019 року: 3000 гривень (борг за аліментами за липень 2019 року) х 1% х 1308 днів прострочення (період з 01 серпня 2019 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 39240 гривень;

20) за серпень 2019 року: 3000 гривень (борг за аліментами за серпень 2019 року) х 1% х 1277 днів прострочення (період з 01 вересня 2019 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 38310 гривень;

21) за вересень 2019 року: 3000 гривень (борг за аліментами за вересень 2019 року) х 1% х 1247 днів прострочення (період з 01 жовтня 2019 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 37410 гривень;

22) за жовтень 2019 року: 3000 гривень (борг за аліментами за жовтень 2019 року) х 1% х 1216 днів прострочення (період з 01 листопада 2019 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 36480 гривень;

23) за листопад 2019 року: 3000 гривень (борг за аліментами за листопад 2019 року) х 1% х 1186 днів прострочення (період з 01 грудня 2019 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 35580 гривень;

24) за грудень 2019 року: 3000 гривень (борг за аліментами за грудень 2019 року) х 1% х 1155 днів прострочення (період з 01 січня 2020 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 34650 гривень;

25) за січень 2020 року: 4000 гривень (борг за аліментами за січень 2020 року) х 1% х 1124 днів прострочення (період з 01 лютого 2020 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 44960 гривень;

26) за лютий 2020 року: 4000 гривень (борг за аліментами за лютий 2020 року) х 1% х 1095 днів прострочення (період з 01 березня 2020 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 43800 гривень;

27) за березень 2020 року: 4000 гривень (борг за аліментами за березень 2020 року) х 1% х 1064 днів прострочення (період з 01 квітня 2020 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 42560 гривень;

28) за квітень 2020 року: 4000 гривень (борг за аліментами за квітень 2020 року) х 1% х 1034 днів прострочення (період з 01 травня 2020 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 41360 гривень;

29) за травень 2020 року: 4000 гривень (борг за аліментами за травень 2020 року) х 1% х 1003 днів прострочення (період з 01 червня 2020 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 40120 гривень;

30) за червень 2020 року: 4000 гривень (борг за аліментами за червень 2020 року) х 1% х 973 днів прострочення (період з 01 липня 2020 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 38920 гривень;

31) за липень 2020 року: 4000 гривень (борг за аліментами за липень 2020 року) х 1% х 942 днів прострочення (період з 01 серпня 2020 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 37680 гривень;

32) за серпень 2020 року: 4000 гривень (борг за аліментами за серпень 2020 року) х 1% х 911 днів прострочення (період з 01 вересня 2020 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 36440 гривень;

33) за вересень 2020 року: 4000 гривень (борг за аліментами за вересень 2020 року) х 1% х 881 днів прострочення (період з 01 жовтня 2020 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 35240 гривень;

34) за жовтень 2020 року: 4000 гривень (борг за аліментами за жовтень 2020 року) х 1% х 850 днів прострочення (період з 01 листопада 2020 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 34000 гривень;

35) за листопада 2020 року: 4000 гривень (борг за аліментами за листопада 2020 року) х 1% х 820 днів прострочення (період з 01 грудня 2020 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 32800 гривень;

36) за грудень 2020 року: 4000 гривень (борг за аліментами за грудень 2020 року) х 1% х 789 днів прострочення (період з 01 січня 2021 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 31560 гривень;

37) за січень 2021 року: 4000 гривень (борг за аліментами за січень 2021 року) х 1% х 758 днів прострочення (період з 01 лютого 2021 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 30320 гривень;

38) за лютий 2021 року: 4000 гривень (борг за аліментами за лютий 2021 року) х 1% х 730 днів прострочення (період з 01 березня 2021 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 29200 гривень;

39) за березень 2021 року: 4000 гривень (борг за аліментами за березень 2021 року) х 1% х 699 днів прострочення (період з 01 квітня 2021 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 27960 гривень;

40) за квітень 2021 року: 4000 гривень (борг за аліментами за квітень 2021 року) х 1% х 669 днів прострочення (період з 01 травня 2021 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 26760 гривень;

41) за травень 2021 року: 4000 гривень (борг за аліментами за травень 2021 року) х 1% х 638 днів прострочення (період з 01 червня 2021 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 25520 гривень;

42) за червень 2021 року: 4000 гривень (борг за аліментами за червень 2021 року) х 1% х 608 днів прострочення (період з 01 липня 2021 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 24320 гривень;

43) за липень 2021 року: 4000 гривень (борг за аліментами за липень 2021 року) х 1% х 577 днів прострочення (період з 01 серпня 2021 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 23080 гривень;

44) за серпень 2021 року: 4000 гривень (борг за аліментами за серпень 2021 року) х 1% х 546 днів прострочення (період з 01 вересня 2021 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 21840 гривень;

45) за вересень 2021 року: 4000 гривень (борг за аліментами за вересень 2021 року) х 1% х 516 днів прострочення (період з 01 жовтня 2021 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 20640 гривень;

46) за жовтень 2021 року: 4000 гривень (борг за аліментами за жовтень 2021 року) х 1% х 485 днів прострочення (період з 01 листопада 2021 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 19400 гривень;

47) за листопад 2021 року: 4000 гривень (борг за аліментами за листопад 2021 року) х 1% х 455 днів прострочення (період з 01 грудня 2021 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 18200 гривень;

48) за грудень 2021 року: 4000 гривень (борг за аліментами за грудень 2021 року) х 1% х 424 днів прострочення (період з 01 січня 2022 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 16960 гривень;

49) за січень 2022 року: 4000 гривень (борг за аліментами за січень 2022 року) х 1% х 393 днів прострочення (період з 01 лютого 2022 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 15720 гривень;

50) за лютий 2022 року: 4000 гривень (борг за аліментами за лютий 2022 року) х 1% х 365 днів прострочення (період з 01 березня 2022 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 14600 гривень;

51) за березень 2022 року: 4000 гривень (борг за аліментами за березень 2022 року) х 1% х 334 днів прострочення (період з 01 квітня 2022 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 13360 гривень;

52) за квітень 2022 року: 4000 гривень (борг за аліментами за квітень 2022 року) х 1% х 304 днів прострочення (період з 01 травня 2022 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 12160 гривень;

53) за травень 2022 року: 4000 гривень (борг за аліментами за травень 2022 року) х 1% х 273 днів прострочення (період з 01 червня 2022 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 10920 гривень;

54) за червень 2022 року: 4000 гривень (борг за аліментами за червень 2022 року) х 1% х 243 днів прострочення (період з 01 липня 2022 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 9720 гривень;

55) за липень 2022 року: 4000 гривень (борг за аліментами за липень 2022 року) х 1% х 212 днів прострочення (період з 01 серпня 2022 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 8480 гривень;

56) за серпень 2022 року: 4000 гривень (борг за аліментами за серпень 2022 року) х 1% х 181 днів прострочення (період з 01 вересня 2022 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 7240 гривень;

57) за вересень 2022 року: 4000 гривень (борг за аліментами за вересень 2022 року) х 1% х 151 днів прострочення (період з 01 жовтня 2022 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 6040 гривень;

58) за жовтень 2022 року: 4000 гривень (борг за аліментами за жовтень 2022 року) х 1% х 120 днів прострочення (період з 01 листопада 2022 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 4800 гривень;

59) за листопад 2022 року: 4000 гривень (борг за аліментами за листопад 2022 року) х 1% х 90 днів прострочення (період з 01 грудня 2022 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 3600 гривень;

60) за грудень 2022 року: 4000 гривень (борг за аліментами за грудень 2022 року) х 1% х 59 днів прострочення (період з 01 січня 2023 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 2360 гривень;

61) за січень 2023 року: 4000 гривень (борг за аліментами за січень 2023 року) х 1% х 59 днів прострочення (період з 01 лютого 2023 року по 28 лютого 2023 року кінцева дата розрахунку) = 1120 гривень;

Таким чином, дійсний загальний розмір пені за період з 01 лютого 2018 року по 28 лютого 2023 року становить 1633290 гривень. В той же час, враховуючи положення ч.1 ст.196 СК України, згідно якої розмір стягуваної за рішенням суду пені не може перевищувати 100% розміру заборгованості, а також приймаючи до уваги наявність у відповідача від інших відносин третьої малолітньої дитини, яку відповідач також зобов`язаний утримувати, тяжку хворобу та смерть матері відповідача в період дії укладеного між сторонами договору про сплату аліментів на дитину, наявність відкритих відносно відповідача, як боржника, трьох виконавчих проваджень про стягнення коштів, остаточний розмір пені підлягає спочатку обов`язковому обмеженню розміром заборгованості за аліментами, а потім також має бути додатково зменшений на підставі ч.2 ст.196 СК України з огляду на встановлені обставини сімейного та матеріального стану відповідача до 100000 гривень. Саме така сума і підлягає стягненню з відповідача в порядку часткового задоволення позовної вимоги про осягнення пені за прострочення сплати аліментів.

При цьому суд не враховує наведені вище обставини, а саме наявність у відповідача третьої дитини, хворобу та смерть матері відповідача, наявність трьох відкритих виконавчих проваджень саме як підстави, що виключають вину відповідача у несплаті аліментів та виникненні заборгованості за аліментами, як про це наголошує сторона відповідача, посилаючись на означені обставини як на підставі для відмови у задоволенні позову в частині стягнення пені. Така оцінка суду означених обставин і заперечень сторони відповідача зумовлена тим, що кожна і вказаних обставин сама по собі та в сукупності з іншими не підтверджує об`єктивну відсутність у відповідача фінансової можливості сплачувати аліменти, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів щодо доходу та видатків відповідача, зокрема видатків на третю дитину, матір, лікування останньої, сплату коштів за виконавчими провадженнями тощо. Крім того, наявність виконавчих проваджень про стягнення коштів на користь держави, з огляду на загальні моральні засади суспільства та принципи справедливості, добросовісності та розумності, першочерговість інтересів дитини у регулюванні сімейних правовідносин (ст.7 ч.ч.8, 9 СК України, ст.3 ЦК України), взагалі не може бути поважною причиною для несплати аліментів на дітей. Більш того, відповідно до уставленої судової практики батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою (постанови Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі №565/2071/19, від 08 червня 2022 року по справі №565/1069/21). Відтак означені обставини матеріального та сімейного стану відповідача враховуються судом лише в контексті ч.2 ст.196 СК України.

Суд також критично оцінює та не приймає до уваги як підставу для відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення пені твердження сторони відповідача про те, що оголошений в державі воєнний стан та військова агресія іншої держави є форс-мажорними обставинами, обставинами непереборної сили у спірних правовідносинах сторін, що унеможливили виконання відповідачем свого обов`язку зі сплати аліментів та зумовили виникнення заборгованості, а отже виключають вину відповідача. Така оцінка суду зазначених вище тверджень сторони відповідача ґрунтується на тому, що відповідно до усталеної судової практики та із загальних логічних міркувань беззаперечним є висновок, що самі по собі вказані факти запровадження воєнного стану, військова агресія, як форс-мажорні обставини/обставини непереборної сили, не мають преюдиційного характеру, при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих особі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними обставами/обставинами непереборної сили саме для цієї сторони та цього конкретного випадку виконання зобов`язання. Сертифікат ТПП, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами. Саме з урахуванням вищенаведених висновків судами здійснюється розгляд справ, у яких сторони стверджують про існування форс-мажорних обставин, посилаючись на лист ТПП від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1, який подано і відповідачем у даній цивільній справі. Тобто відповідач мав довести не тільки запровадження воєнного стану та здійснення військової агресії, а й їх конкретний вплив на його можливість сплачувати аліменти, мав довести причинно-наслідковий зв`язок між зазначеними ним форс-мажорними обставами/обставинами непереборної сили та виникненням заборгованості зі сплати аліментів. Таких доказів стороною відповідача взагалі не приведено і не подано суду, причинно-наслідковий зв`язок не доведено. Означена правова оцінка суду узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 14 вересня 2022 року по справі №420/143/22, від 14 вересня 2022 року по справі №160/26479/21, від 28 жовтня 2022 року по справі №904/3910/21.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, враховуючи положення ст.ст.133, 141 ЦПК України, результат розгляду справи та приймаючи до уваги, що позивач на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за даною категорією справ, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 2880 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст.124 Конституції України, ст.3, 27 Конвенції про прав дитини, ст.ст.7, 8, 141, 155, 180, 189, 196, 197 СК України, ст.ст.8, 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.8, 9, 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 614, 625, 626, 629 ЦК України, ст.ст.2, 5, 12, 13, 76-82, 89, 95, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) заборгованість за аліментами за договором про сплату аліментів на дитину від 21 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Швецовою Н.В. за реєстровим №1953, станом на 28 лютого 2023 року в розмірі 188000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) пеню за прострочення сплати аліментів за договором про сплату аліментів на дитину від 21 грудня 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Швецовою Н.В. за реєстровим №1953, за період з січня 2018 року по лютий 2023 року в розмірі 100000 гривень.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

У рахунок відшкодування судових витрат по справі стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 2880 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 06 березня 2024 року.

Суддя А.М. Авраменко