Справа № 283/471/24
Провадження №2/283/335/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

09 травня 2024 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючої судді Саланди О.М. з секретарем судового засідання Кравець Л.Ю., за участі представника відповідача адвоката Тимошенка С.В.,розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - Грибанов Д.В. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , відповідно до якого просить: стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 2819581 в розмірі 53240,07 грн, з яких: 11699,99 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 41540,08 грн сума заборгованості за процентами.

В обґрунтування зазначив, що 15.01.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено кредитний договір № 2819581. 11.08.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем укладений договір факторингу № 11082023, відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 11.08.2023 року до вказаного договору факторингу позивач набув право грошової вимоги до відповідача на суму 53240,07 грн., з яких: 11699,99 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 41540,08 грн. - заборгованість за процентами. Згідно з умовами кредитного договору, позичальник зобов`язувався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами в порядку, передбаченому договором. Однак, відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконав, та після відступлення позивачу прав грошових вимог не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість за вищевказаним договором в загальному розмірі 53240,07 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 3028,00 грн.

17.04.2024 року відповідач подав до суду пояснення на позовну заяву, в якому вказує, що визнає те, що отримував кредитні кошти в розмірі 11699,99 грн, однак в зв`язку з загостренням російської агресії в державі та втратою роботи не мав змоги виплачувати кошти. Нарахований позивачем розмір відсотків річних по договору майже в 4 рази перевищує розмір вказаного в договорі тіла кредиту, що становить надмірний та невиправданий тягар для відповідача, порушує принципи добросовісності та розумності. Тому просить задовольнити позовні вимоги частково, а саме стягнути суму боргу у розмірі 11699,99 грн, штрафні санкції у розмірі 4439,59 грн, а всього 16139,58 грн (а.с. 39).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій позовні заяві вказав про розгляд справи у відсутності представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача, адвокат Тимошенко С.В. в судовому засіданні просить суд задовольнити позовні вимоги частково, а саме: стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 11699,99 грн, штрафні санкції у розмірі 4439,59 грн, а всього 16139,58 грн.

Суд, заслухавши представника відповідача, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 15.01.2022 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2819581, підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. Відповідно до пунктів 1.2, 1.3, 1.4, якого, позикодавець передає позичальнику у власність грошові кошти (позику) в сумі 11700,00 грн., строк кредиту 360 днів, що може бути змінений (у бік зменшення), в порядку та на умовах визначених в п. 4.2 Договору. Періодичність платежів кожні 30 днів.

Відповідно п. 1.4 Договору стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 Договору (а.с.6-11).

Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюються згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом.

11.08.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та позивачем укладений договір факторингу № 11082023, відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 11082023 від 11.08.2023 року, згідно з яким клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників і став кредитором по відношенню до них стосовно заборгованостей (а. с. 15-17).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до вказаного договору позивач набув право вимоги до боржника ОСОБА_1 за заборгованістю, яка виникла за кредитним договором № 2819581 в загальній сумі 53240,07 грн., з яких: 11699,99 грн. - сума заборгованості за основною сумою; 41540,08 грн. сума заборгованості за процентами (а.с.19).

Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, проведеним за період з 11.08.2023 року по 31.01.2024 року (а. с. 20).

Відповідач порушив договірні зобов`язання, тому загальний розмір заборгованості становить 53240,07 гривень.

Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором (статті 514 ЦК України).

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені статтею 203 ЦК України.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.

Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Вказаний кредитний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо посилання представника відповідача на зменшення пені та штрафних санкцій, слід зазначити, що позивач у даному позові не висуває вимогу щодо стягнення штрафних санкцій. Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, копії договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, копії таблиці обчислення загальної вартості кредиту та реальної ставки за договогром споживчого кредиту, кредитодавець нарахував відсотки за користування кредитом, а не пеню чи штраф. Тому посилання відповідача на воєнний стан, як на умову зменшення відсотків за кредитом, є безпідставними.

Відповідач не виконує свої зобов`язання за договором кредиту, тому у нього виник обов`язок перед позивачем по виплаті сум кредиту у сумі 53240,07 грн.

Таким чином, у зв`язку з порушенням умов кредитного договору відповідачем, з останнього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 53240,07 грн.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 3028,00 грн

Керуючись ст. ст. 77-81, 83, 89, 95, 141, 263-265, 273, 279, 280, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, заборгованість за Кредитним договором № 2819581 в розмірі 53240,07 грн., з яких : 11699,99 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 41540,08 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, , IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк».

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: О. М. Саланда