Справа № 496/1262/23
Провадження № 2/496/724/24
12 березня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючої - судді Портної О.П.,
секретаря Бондаренко Л.П.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу
відповідача: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_1 ,
вимоги позивача: про стягнення грошових коштів,
відповідач будучи повідомленим належним чином про час, дату та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомили,
І. Виклад позиції позивача та відповідачки.
1. 20.02.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» (далі - позивач), в особі представника, звернулося з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач та/або позичальник) з вимогами про стягнення грошової суми згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України в розмірі 7078,29 доларів США та судових витрат, які складаються зі сплати судового збору та витрат на правову допомогу.
3. Відповідач відзив на позов не надав.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
4. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 лютого 2023 року справа № 496/1262/23 була передана судді Портній О.П. (а.с. 36)
5. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
6. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Портної О.П. від 02 березня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 39-40)
7. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України, строки не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
8. Оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 ЦПК України шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про вручення, яке повернулося на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 47) та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області (а.с. 51, 61), в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суд не повідомив, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи не надходило, Судом, в судовому засіданні, яке відбулося 12.03.2024 року, було постановлено на місці ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України.
9. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
10. Верховний Суд у своїй Постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин.
13. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 30.09.2009 року по справі № 22ц-3997/09, апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено, а рішення Біляївського районного суду Одеської області від 10.06.2009 року по справі за позовом ТОВ «Український промисловий банк» в особі Одеської філії до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишено без змін. (а.с. 17)
14. Відповідно до копії протоколу електронного аукціону № UA-EA-2020-06-12-000019-b від 24.06.2020 року, переможцем визнано ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», найменування активів (майна) лоту (склад лоту): кредитний портфель, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, які укладалися з фізичними особами; власник активів (майна) ПАТ «Дельта Банк». (а.с. 21)
15. Відповідно до копії Договору № 2292/К про відступлення прав вимоги, посвідченого 21.07.2020 року Антиповою І.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 236, ПАТ «Дельта Банк» відступило, а ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» набуло права вимоги, зокрема, згідно реєстру договорів, права вимоги за яким відступаються та боржників та вказаними договорами, до ОСОБА_2 , кредитний договір № 24/КВ-07 від 13.07.2007 року. (а.с. 23-27)
16. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 06.10.2020 року по справі № 2-1324/2009, заяву ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» про заміну сторони у виконавчому провадженні, шляхом заміни стягувача його правонаступником по цивільній справі № 2-1324 за позовом ТОВ «Український промисловий банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та замінено сторону стягувача ПАТ «Дельта Банк» його правонаступником ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС». (А.С. 18-20)
17. Згідно копії платіжного доручення № 166 від 16.07.2020 року ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС» перерахувало на рахунок АТ «Дельта Банк» за придбаний актив, згідно з протоколом № UA-EA-2020-06-12-000019-b від 24.06.2020 року, лот GL3N218065, пер. ТОВ КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС 42251700, для зар. на рах. 373950071, без ПДВ, 15186587,48 гривень. (а.с. 30)
V. Оцінка Суду.
18. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
19. Згідно із ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
20. Відповідно до вимог ст.ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
21. Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а також обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
23. Отже, факт наявності непогашеної кредитної заборгованості ОСОБА_2 відповідачем по справі, перед ТОВ «КОНСАЛТ СОЛЮШЕНС», як перед правонаступником ПАТ «Дельта Банк», яке в свою чергу було правонаступником ТОВ «Український промисловий банк» не потребує окремого доказування, оскільки причинно-наслідковий зв`язок був встановлений судом та висвітлений в рішенні Біляївського районного суду Одеської області від 10.06.2009 року по справі № 2-1324/2009 та Ухвалі Біляївського районного суду Одеської області від 06.10.2020 року по справі № 2-1324/2009, факт його існування також підтверджується Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 30.09.2009 року по справі № 22ц-3997/09, у зв`язку із чим суд вважає розмір кредитної заборгованості достовірним.
24. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
25. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосудця та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
26. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
27. У ч. 5 ст. 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.
28. За змістом ст.ст. 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
29. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
32. Також Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15, за яким дія ст. 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а ч. 5 ст. 11 ЦК України не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин.
33. Отже, положення ст. 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду.
36. У постанові Верховного Суду 07.08.2023 року у справі № 752/9858/21 (провадження № 61-6097св23) наведено висновок: «що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, навіть за умови відмови суду про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржницю від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених статтею 625 ЦК України.».
37. Разом з тим, 24.02.2022 року на всій території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, який діє по теперішній час. В зв`язку з чим, відповідно до п. 18 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
38. У контексті ст.ст. 524, 533, 535, 625 ЦК України можна зробити висновок, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті чи в іноземній валюті), таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Оскільки ст. 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. У ч. 2 ст. 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому, при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Вказане кореспондується із правовою позицією, висловленою у Постанові Великої палати ВС від 16 січня 2019 року у справ № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18).
41. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, Суд визнає належними і допустимими, а також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання нею зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.
42. Враховуючи наведене та доведення позивачем порушення відповідачем грошових зобов`язань, встановлених рішенням суду від 10.06.2009 року, відповідно до якого заборгованість стягнута в іноземній валюті доларах США, тобто валюті кредиту, вимога про стягнення трьох відсотків річних підлягає задоволенню у розмірі вказаному позивачем, який перевірено судом, без значення еквіваленту на дату подання позову до суду.
43. Стосовно посилання позивача на п.п. 18, 19 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України та строки позовної давності, суд їх до уваги не приймає, оскільки позивач просить стягнути три відсотки річних за період до введення в Україні воєнного стану, а застосування строку позовної давності здійснюється лише за заявою сторони, що в даному випадку відсутнє.
44. Відповідно до п. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
45. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
46. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
47. Відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року справа № 826/1216/16, від 12 вересня 2019 року справа № 9901/350/18.
48. Враховуючи, що позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження понесення ним витрат на оплату правової допомоги, заяв/клопотань від сторони позивача в порядку ст. 246 ЦПК України не надходило, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат пов`язаних з оплатою правової допомоги.
49. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
50. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні. Зокрема, згідно копії платіжної інструкції № 74 від 14.02.2023 року (а.с. 31) позивачем було сплачено 3882,66 гривні судового збору за подання позовної заяви, які підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити.
3. В іншій частині позовних вимог відмовити.
4. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
6. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
7. Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
8. Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
7. Повний текст рішення складено 22 березня 2024 року.
Суддя О.П. Портна