Справа № 482/2748/23
Номер провадження 2/482/379/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Сергієнка С.А., за участю секретаря судових засідань Алєксєєнко В.В., представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Фермерського господарства «СОЮЗ-АГРО-ЮГ» до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди.

У позовній заяві вказував, що Фермерське господарство «СОЮЗ-АГРО-ЮГ», . зареєстроване 05.11.2004 р.

Основний діяльності господарства 01.11 - Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Фермерське господарство є платником єдиного податку IV групи

ФГ «СОЮЗ-АГРО-ЮГ» для здійснення фінансово-господарської діяльності використовує землі сільськогосподарського призначення. Відповідно додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки № 250 від 05 02.2006 р. орендодавцем Новоодеською районною державною адміністрацією, передані земельна ділянка (кадастровий номер :01:005:0005) площею 81,5475 га та земельна ділянка (кадастровий номер :01:005:0006) площею 68,5739 га.

Договір укладено до 01.01.2055 р. з переважним правом поновлення його дії.

Під врожай 2023 року господарством було оброблено та посіяно соняшник на площі 60 га сільськогосподарських угідь, про що відзвітовано господарством у форм № 4-сг статистичного звіту про посівні площ: сільськогосподарських культур лід урожай 2023 р.

На вирощування соняшника врожаю поточного року були здійсненні витрати в сумі 981328,57 грн.

Так відомий чоловік ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , не одноразово випасали велику рогату худобу на земельних ділянках Фермерського господарства «СОЮЗ-АГРО-ЮГ» які фактично засаджені сільськогосподарською культурою - соняшник.

На неодноразові зауваження з боку голови фермерського господарства ані ОСОБА_4 ані ОСОБА_2 , не реагують.

Внаслідок обстеження посівів соняшника врожаю 2023 року шляхом топографо- геодезичної зйомки, проведених ФОП ОСОБА_5 згідно договору та Акту № 19 приймання-передачі наданих послуг від 04.10.2023 р. обсяг пошкоджених посів в соняшника складає всього 9,4303 га .

Представник позивача вказує, що йому відомо, що велика рогата худоба належить ОСОБА_2 .

Внаслідок випасу великої рогатої худоби в результаті обстеження посівів соняшника врожаю 2023 року шляхом топографо - геодезичної зйомки, проведених ФОП ОСОБА_5 згідно договору та Акту № 19 приймання-передачі наданих послуг від 04.10.2023 р. обсяг пошкоджених посів в соняшника складає всього 9,4303 га.

Сума завданих ФГ «СОЮЗ-АГРО-ЮГ», пошкодження посівів соняшника врожаю поточного року без урахуванням податку на додану вартість становить всього 154237.05 грн.. (981328,57 грн. /60 га 9.4303 га)

Зібраний врожай насіння соняшника врожаю 2023 року продано по ціні за 1 тону 8947,37 грн. без урахування ПДВ 14%. З урахуванням ПДВ 14% ціна продажу соняшника за 1 тону становить 10200,00 грн.

Сума недоотриманого прибутку ФГ «СОЮЗ-АГРО-ЮГ» від вирощування соняшника врожаю 2023 року внаслідок пошкодження посівів на площі 9.4303 га за мінімальною врожайністю по Новоодеській ТГ 15,00 ц/га становить 126157.92 грн., без урахування ПДВ 14%. (9.4303 га 15.0 ц/га = 14.100 тон 8947.37 грн. = 126157.92 грн.)

Посилаючись на вищевикладене представник позивача просив Стягнути з ОСОБА_2 на користь ФГ «СОЮЗ-АГРО-ЮГ» () заподіяну матеріальну шкоду в сумі 154237.05 грн. а також судові витрати.

Відповідач правом на подачу відзиву не скористалася.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити.

Відповідач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на те, що вищевказані земельні ділянки посівам на яких нібито завдано шкоди не призначені для посіву сільськогосподарських культур, а також те, що обставина завдання шкоди коровами які належать саме ОСОБА_2 не підтверджена жодними доказами.

Також ОСОБА_2 додала, що корови знають що там знаходиться ставок і йдуть туди до води, однак ставок незаконно засіяно позивачем.

Вивчивши доводи позову, вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Фермерське господарство «СОЮЗ-АГРО-ЮГ», . зареєстроване 05.11.2004 р Види діяльності господарства за КВЕД-2010:

01.11 - Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур;

46.38 оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними і молюсками;

46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин;

10.61 виробництво продуктів борошномельної-крупяної промисловості;

03.22 прісноводне рибництво (аквакультура);

03.12 прісноводне рибальство.

Відповідно довідки про підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік фермерське господарство є платником єдиного податку IV групи

Як видно із копії додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки №250 від 06.02.2006 року зареєстрованого в Новоодеському відділі «ДП ЦДЗК при Державному комітеті по земельних ресурсах» від 15.02.2006 року за №13 від 19 червня 2015 року укладеного між Новоодеською РДА (орендодавець) та ФГ «СОЮЗ-АГРО-ЮГ», , (орендар), орендарю передано у строкове платне володіння і користування земельні ділянки водного фонду, для рибогосподарських потреб із земель державної власності:

кадастровий номер :01:005:0005, площею 81,5475 га;

кадастровий номер :01:005:0006, площею 68,5739 га,

які знаходяться в адміністративних межах території Новоодеської міської ради Новоодеського району Миколаївської області

Із вищевказаних ділянок 140,8657 га під ставком та 9,2557 га під гідротехнічними спорудами

Договір укладено до 01.01.2055 р. з переважним правом поновлення його дії.

Частину вищевказаних земельних ділянок, а саме земельну ділянку водного фонду (ставок) кадастровий номер :01:005:0005, ФГ «СОЮЗ-АГРО-ЮГ» під врожай 2023 року господарством було оброблено та посіяно соняшник вищевказана обставина визнається обома сторонами та підтверджується відеозаписами здійсненими представником позивача.

Позивач заявляє, що його витрати на вирощування соняшнику на цій земельній ділянці ним було витрачено 981328,57 грн., на підтвердження чого надано: пояснювальну записку ФГ «СОЮЗ-АГРО-ЮГ» щодо витрат на вирощування соняшнику вражаю 2023 року, до якої зокрема додано:

відомість 5-М обліку витрат на виробництво по рахунку №23 виробництво за 2023 рік (а.с. 26);

звіт про посівні площі сільськогосподарських культур від урожай 2023 року (а.с.32-34);

відомості нарахування амортизації на основні засоби за 2022 рік від 30.12.2022 року, за 2023 рік від 20.09.2023 року (а.с.35-37);

акти виконаних робіт на обробку землі, посів та збирання урожаю, замовником у яких є ФГ «СОЮЗ-АГРО-ЮГ», а постачальником послуг ТзДВ «Південний Колос» (а.с.38-40);

видаткові накладні на придбання ФГ «СОЮЗ-АГРО-ЮГ» посівного матеріалу (насіння соняшнику), сільськогосподарських хімічних засобів (фунгіцід, стимулятор росту, гербіцид) (а.с.41-44);

акт про висів ФГ «СОЮЗ-АГРО-ЮГ» придбаного насіння від 31.05.2023 року (а.с. 45);

акт №5 витрати насіння і садивного матеріалу за червень 2023 року від 30.06.2023 року (а.с.46);

акт списання виробничого та господарського інвентарю за 28.02.2023 року (а.с. 47);

акт №04 використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин від 28.04.2023 року (а.с.48 -49);

акт №2 на списання сировини та матеріалів за 31.05.2023 року (а.с.50);

акт №4 використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин від 30.06.2023 року (а.с.51 -52);

акт №3 на списання виробничого та господарського інвентарю за 31.08.2023 року (а.с.53);

акт №1 на списання виробничого та господарського інвентарю за 31.08.2023 року (а.с.54);

акт №03 на списання будівельних матеріалів за 31.08.2023 року (а.с.55);

рахунки за постачання і розподіл електричної енергії (а.с.56-57).

Надаючи оцінку вищевказаним письмовим доказам, суд звертає увагу що ці докази свідчать про витрати ФГ «СОЮЗ-АГРО-ЮГ» на вирощування сільськогосподарської продукції, однак не підтверджують, що ці витрати були здійснені для вирощування сільськогосподарської продукції саме на ділянці кадастровий номер :01:005:0005, площею 81,5475 г, про завдання шкоди посівам на якій вказує позивач.

Також судом досліджено:

договір №4 від 02.10.2023 року укладений між ФГ «СОЮЗ-АГРО-ЮГ» (замовник) та ФОП ОСОБА_5 (виконавець), за яким виконавець надав замовнику послуги з проведення топографо-геодезичної зйомки земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0005 (а.с16);

акт №19 приймання-передачі наданих послуг від 04.10.2023 року за вищевказаним договором;

схему земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0005 із нанесеним ділянками пошкодженого врожаю.

Надаючи оцінку вищевказаним доказам, на які позивач посилається як доказ визначення площі пошкоджених посівів, суд виходить із наступного.

Згідно ст. 1 «Визначення основних термінів» Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність», топографо-геодезична і картографічна діяльність - наукова, виробнича і управлінська діяльність, спрямована на визначення параметрів фігури, гравітаційного поля Землі, координат точок земної поверхні та їх змін у часі, створення і використання державної геодезичної і гравіметричної мереж України, мережі постійно діючих станцій супутникового спостереження, топографічних, тематичних карт (планів), створення та оновлення картографічної основи для державних кадастрів, банків (баз) геопросторових даних та геоінформаційних систем.

Топографо-геодезичні та картографічні роботи - процес створення геодезичних, топографічних і картографічних матеріалів, даних, топографо-геодезичної та картографічної продукції.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що визначення площі пошкоджених посівів ( зокрема визначення того чи є ці посіви пошкодженими) не входить до компетенції суб`єкта топографо-геодезичної діяльності. Крім того вищевказані докази не містять обрахунку площі пошкоджених посівів, на яку позивач посилається у позовній заяві.

Зважаючи на вищевикладене вищевказані докази є водночас не належними оскільки вони не містять інформацію щодо предмета доказування, а також не допустимими оскільки схема земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0005 містить нанесені ділянки пошкодженого врожаю, що не може бути підтверджено суб`єктом топографо-геодезичної діяльності в ході топографо-геодезичної зйомки.

Також судом досліджено відеозаписи та фотоматеріали надані представником позивача на CD-R та DVD-R дисках.

На відеозаписі IMG_4005 представник позивача робить зауваження щодо випасу худоби особі на яку сторони під час дослідження відеозаписів вказали як на ОСОБА_4 і вказує що уразі повторення випасу худоби у ставку звернеться до суду.

На відеозаписі IMG_4007 видно земельну ділянку (ставок) на якій пасуться корови, представник позивача обурено коментує що «поле засаджене» і він попереджав ОСОБА_4 щоб той не ганяв туди худобу.

На відеозаписі IMG_4019 видно земельну ділянку (ставок) на якій пасуться корови, представник позивача обурено коментує ці обставини.

На відеозаписі IMG_4020 видно земельну ділянку (ставок) на якій пасуться корови, представник позивача обурено коментує ці обставини, виганяє корів та демонструє пошкоджені рослини.

На відеозаписі IMG_4026, видно ділянку місцевості за межами земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0005, на по якій йде ОСОБА_2 та корови, представник позивача робить ОСОБА_2 щодо випасу худоби на орендованій ним земельній ділянці, на що остання відповідає йому, що це плавні і він не має права сіяти сільгоспкультури у ставку, вказує що її корови не їдять соняшник і не топчуть його.

На відеозаписі IMG_4084, представник позивача демонструє стежку яка іде через греблю ставку (земельна ділянка кадастровий номер :01:005:0005), вказує що її протоптали корови, яких ганяють Сисоєві, у подальшому демонструє рослини соняшника які мають ознаки механічного пошкодження.

На відеозаписі IMG_4616 представник позивача демонструє як корови ідуть у напрямку земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0005, паралельно на відстані близько 50 метрів іде ОСОБА_2 із ще однією жінкою. Представник позивача коментує «ось вони заганяють», після чого повертаючи камеру демонструє групу корів які вже знаходяться на земельній ділянці кадастровий номер :01:005:0005 в соняшниках. У подальшому ОСОБА_2 із іншою жінкою заходять на земельну ділянку на які зростає соняшник та говорить що «зараз ми їх виженемо». Коментуючи цей відеозапис у судовому засіданні ОСОБА_2 вказувала, що зафіксовані на ньому корови їй не належать, а вона прийшла їх вигнати. Крім того суд звертає увагу на те що на цьому відеозаписі видно, що значна площа земельної ділянки з боку протилежному з якого знімає представник позивача є не обробленою і на ній рослини соняшнику не зростають, навіть поодиноко, видно чітку межу між засіяною площею та необробленою і не засіяною.

Фотоматеріали містять зображення земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0005 (ставку без води) у якому в бур`янах знаходяться корови а поруч сільгосптехніка проводить обробку землі. Також на знімках зображено рослини які мають сліди механічних пошкоджень.

Надаючи оцінку вищевказаним відео- , фото- матеріалам суд приходить до висновку, що цими матеріалами не підтверджується завдання шкоди на яку посилається позивач саме належними ОСОБА_2 коровами.

Також судом досліджено, відповіді на звернення представника позивача до ВП №6 МРУП ГУНП в Миколаївській області щодо випасу ОСОБА_2 корів на земельній ділянці кадастровий номер :01:005:0005 і завданні цим шкоди (а.с.5-6 та 11-12), а також звернення представника позивача з цього ж приводу до Новоодеської міської ради Миколаївської області (а.с.7, 9, 13, 15) та відповіді і акти реагування на ці звернення (а.с.8, 10, 14, 75-76).

Із виказаних матеріалів не вбачається належних і допустимих доказів завдання шкоди посівам ФГ «СОЮЗ-АГРО-ЮГ» на земельній ділянці кадастровий номер :01:005:0005, коровами що належать ОСОБА_2 .

Так уповноваженими особами ВП №6 МРУП ГУНП в Миколаївській області складено довідки за результатами перевірки звернень ОСОБА_1 із висновками про відсутність факту вчинення кримінального правопорушення, які самі по собі жодного доказового значення не мають.

Крім того, згідно протоколу №4 від 31.10.2023 року засідання комісії по визначенню розмірів збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам на території Новоодеської міської ради, було розглянуто лист голови фермерського господарства «СОЮЗ АГРО ЮГ» Ковиньова Ю.Л. щодо розрахунку збитків нанесених в результаті потрави соняшнику на земельній ділянці, кадастровий номер :01:005:0005.

Із вказаного протоколу вбачається що звертаючись до Новоодеської міської ради голова фермерського господарства «СОЮЗ АГРО ЮГ» ОСОБА_1 посилався на те, що посів соняшнику на земельній ділянці, кадастровий номер :01:005:0005 його господарством проводиться у якості літування.

На що комісією вказано, що літування це профілактичний захід, який полягає в тому, що ставки (водойми) залишають без води протягом зими, а також весни, літа, осені та зими наступного року та відноситься до рибоводної меліорації. Рибоводна меліорація водойм - це комплекс біотехнічних та організаційно-господарських заходів, спрямованих на поліпшення гідрологічних і гідробіологічних якостей ставів (озер) для найбільш ефективного їх використання, підвищення виходу рибної продукції. Вказані заходи є тимчасовими та спрямовані на досягнення позитивних результатів під час здійснення рибництва.

Комісією встановлено, що відповідно договору оренди земельних ділянок та додаткової угоди цільове призначення земельної ділянки, площею 81,5475га кадастровий номер :01:005:0005, на якій зафіксовано потраву - для рибогосподарських потреб (пункт 14-15 додаткової угоди). Категорія земель - землі водного фонду. На даній земельній ділянці фермерським господарством «СОЮЗ - АГРО - ЮГ» проведено посів соняшнику. Відповідно до Земельного Кодексу вирощування сільськогосподарських культур дозволено на землях сільськогосподарського призначення (категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення - для ведення фермерського господарства або для ведення товарного сільськогосподарського виробництва).

У разі нецільового використання земельної ділянки орендар, за ініціативою орендодавця, у судовому порядку може позбутися права користування земельною ділянкою (ст. 141, 143 Земельного кодексу України). Відповідно до ст.211 Земельного кодексу України за порушення земельного законодавства, зокрема, невиконання вимог використання земель за цільовим призначенням, фізичні і юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність.

З огляду на вищевказане комісією вирішено:

відмовити у задоволенні листа голови фермерського господарства «СОЮЗ-АГРО-ЮГ» Ковиньова Юрія Леонідовича щодо затвердження розрахунків збитків нанесених в результаті потрави посів соняшнику;

рекомендувати голові фермерського господарства «СОЮЗ-АГРО-ЮГ» ОСОБА_1 використовувати земельні ділянки за цільовим призначення та привести у відповідність до діючого законодавства договір оренди шляхом укладання додаткової угоди на оренду водного об`єкту.

Крім того, суд виходить з того, що згідно ст. 58 Земельного Кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті:

а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами;

б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами;

в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них;

г) береговими смугами водних шляхів;

ґ) штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів.

Для створення сприятливого режиму вздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водних об`єктів встановлюються водоохоронні зони, межі яких зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації на місцевому та регіональному рівнях. Відомості про межі водоохоронних зон вносяться до Державного земельного кадастру.

Згідно до ч.4 ст.59 Земельного Кодексу України, громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту.

Згідно до ст.60 Земельного Кодексу України, вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги.

Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:

а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів;

б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів;

в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Межі прибережних захисних смуг, пляжних зон зазначаються в документації із землеустрою, містобудівній документації на місцевому та регіональному рівнях та позначаються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування на місцевості інформаційними знаками. Відомості про межі прибережних захисних смуг, пляжних зон вносяться до Державного земельного кадастру як відомості про обмеження у використанні земель.

Прибережні захисні смуги в межах населених пунктів встановлюються згідно з комплексними планами просторового розвитку територій територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, а в разі їх відсутності або якщо містобудівною документацією межі таких смуг не встановлені, вони визначаються шириною 100 метрів від урізу води морів, морських заток і лиманів, а для інших водних об`єктів - згідно з частиною другою цієї статті.

Прибережні захисні смуги встановлюються на земельних ділянках усіх категорій земель, крім земель морського і внутрішнього водного транспорту.

Відповідно до ст.61 Земельного Кодексу України, Прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.

У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється:

а) розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво;

б) зберігання та застосування пестицидів і добрив;

в) влаштування літніх таборів для худоби;

г) будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних, а також інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій, майданчиків для занять спортом на відкритому повітрі, об`єктів фізичної культури і спорту, які не є об`єктами нерухомості), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів;

ґ) влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо;

д) миття та обслуговування транспортних засобів і техніки;

е) випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

У прибережних захисних смугах дозволяються реконструкція, реставрація та капітальний ремонт існуючих об`єктів.

Об`єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватися та мати відповідні під`їзні шляхи, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають встановленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережних захисних смуг.

Режим господарської діяльності на земельних ділянках прибережних захисних смуг уздовж річок, навколо водойм та на островах встановлюється законом.

У прибережних захисних смугах забороняється влаштування огорож або інших конструкцій, що перешкоджають доступу громадян до берегів річок, водойм та островів, крім випадків, передбачених законом.

Згідно до ст. 87 Водного кодексу України для створення сприятливого режиму водних об`єктів, попередження їх забруднення, засмічення і вичерпання, знищення навколоводних рослин і тварин, а також зменшення коливань стоку вздовж річок, морів та навколо озер, водосховищ і інших водойм встановлюються водоохоронні зони.

Водоохоронна зона є природоохоронною територією господарської діяльності, що регулюється.

На території водоохоронних зон забороняється:

1) використання стійких та сильнодіючих пестицидів;

2) влаштування кладовищ, скотомогильників, звалищ, полів фільтрації;

3) скидання неочищених стічних вод, використовуючи рельєф місцевості (балки, пониззя, кар`єри тощо), а також у потічки.

Згідно до ст. 95 Водного кодексу України, усі води (водні об`єкти) підлягають охороні від забруднення, засмічення, вичерпання та інших дій, які можуть погіршити умови водопостачання, завдавати шкоди здоров`ю людей, спричинити зменшення рибних запасів та інших об`єктів водного промислу, погіршення умов існування диких тварин, зниження родючості земель та інші несприятливі явища внаслідок зміни фізичних і хімічних властивостей вод, зниження їх здатності до природного очищення, порушення гідрологічного і гідрогеологічного режиму вод.

Діяльність фізичних та юридичних осіб, що завдає шкоди водам (водним об`єктам), може бути припинена за рішенням суду.

Також суд звертає увагу на те, що згідно до 47 Водного кодексу України, загальне водокористування здійснюється громадянами для задоволення їх потреб (купання, плавання на прогулянкових суднах, любительське і спортивне рибальство, водопій тварин, забір води з водних об`єктів без застосування споруд або технічних пристроїв та з криниць) безкоштовно, без закріплення водних об`єктів за окремими особами та без надання відповідних дозволів.

Судом встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :01:005:0005, крім того що сама є земельною ділянкою водного фонду призначеною для рибогосподарських потреб (знаходиться під ставком), ще і розташована безпосередньо близько до двох річок Південний Буг та Нірша, у куту що утворють ці річки у місці впадання останньої в річку Південний Буг. При цьому відстань від земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0005 до річки Нірша становить менше 50 метрів на значному проміжку вздовж русла останньої. Відстань земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0005 до річки Південний Буг становить близько 50 метрів на значному проміжку вздовж русла. Фактично вказані річки протікають на вказаних відстанях від земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0005, згідно наданої позивачем схеми (а.с. 18) вздовж меж вказаної земельної ділянки від точки 9 до точки 32.

Ця обставина є загальновідомою, а тому в силу ч.3 ст.82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

З огляду на наведені вище норми Земельного кодексу України та Водного кодексу України щодо режиму використання і охорони земель водного фонду, посилання позивача на його витрати на використання ним фунгіцідів, стимуляторів росту та гербіцидів для вирощування соняшнику на земельній ділянці кадастровий номер :01:005:0005 у суду виникають сумніви, щодо законності таких дій позивача.

Позивачем не надано доказів законності використання ним земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0005 у спосіб про який він сам вказує засівання соняшником і з використанням фунгіцидів, гербіцидів та стимуляторів росту на землях водного фонду у прибережних захисних смугах річок, які є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 1статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності як відшкодування шкоди необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Отже, відшкодування збитків, заподіяної шкоди може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених Законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності. При цьому, пред`явлення вимоги про відшкодування шкоди покладає на позивача обов`язок довести, що вона не є абстрактною, а дійсно завдана у результаті протиправних дій відповідача.

Проте як встановлено судом, доводи ФГ «СОЮЗ-АГРО-ЮГ» про те що йому було завдано шкоди неправомірними діями чи бездіяльністю відповідача свого підтвердження належними і допустимими доказами не знайшли. У той же час ФГ «СОЮЗ-АГРО-ЮГ» користувалося належною йому на праві оренди земельною ділянкою у спосіб що не відповідає її цільовому призначенню.

Дослідженими судом доказами в цілому не доведено, що ФГ «СОЮЗ-АГРО-ЮГ» зазнало шкоди у наслідок не правомірних дій саме відповідача і зокрема, що якщо шкода ФГ «СОЮЗ-АГРО-ЮГ» і була завдана то з вини інших осіб, а не самого фермерського господарства у наслідок порушення ним режиму використання земель водного фонду.

За таких обставин та з огляду на вищевикладені висновки суду у задоволенні позову ФГ «СОЮЗ-АГРО-ЮГ» до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди слід відмовити.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

За таких обставин, керуючись ст.268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Фермерського господарства «СОЮЗ-АГРО-ЮГ» до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 30.05.2024 року.

Головуючий суддя: С.А.Сергієнко