ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

04 грудня 2024 року

м. Харків

справа № 953/3759/21

провадження № 22-ц/818/3054/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Львової С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовною заявою Харківської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , на рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 березня 2024 року, ухвалене суддею Зуб Г.А., -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року Харківська міська рада звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії.

В обгрунтування заяви зазначає, що до повноважень виконавчих органів міських рад належить здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.40 цього Закону самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами. Для здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, виконанням Правил благоустрою території населеного пункту, в тому числі організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян, утримання в належному стані закріплених за підприємствами, установами, організаціями територій, сільські, селищні, міські ради можуть утворювати інспекції з благоустрою населених пунктів. Рішенням Харківської міської ради від 19 серпня 2020 року №2224/20 «Про внесення змін до структури виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання» в структурі Апарату міської ради та виконавчого комітету створено Інспекцію з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради. Відповідно до Положення про Інспекцію з благоустрою, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 20 листопада 2015 року №7/15 (зі змінами та доповненнями) Інспекція з благоустрою утворюється Харківською міською радою та діє на правах відділу у складі Департаменту територіального контролю Харківської міської ради. Інспекція з благоустрою забезпечує проведення рейдів та перевірок території міста Харкова щодо виявлення фактів самовільного виконання земляних, ремонтних, будівельних, монтажних робіт, огородження територій загального користування та/або вчинення інших дій, що супроводжуються порушенням об`єктів (елементів) благоустрою та/або погіршенням їх наявного стану. Відповідно до п. 3.2.7 цього Положення, Інспекція з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради має право виявляти факти самочинного будівництва. У зв`язку з ухваленням Харківської міською радою рішення від 30 грудня 2020 року №19/20 «Про внесення змін до структури виконавчих органів Харківської міської Ради 8 скликання» створено Департамент територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради (далі - Департамент) і припинено діяльність Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, перейменовано Інспекцію з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради на Інспекцію з благоустрою Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради (далі - Інспекція з благоустрою). Відповідно до ст. 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», розділу 8 Правил благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням Харківської міської ради від 16.11.2011 №504/11 (зі змінами та доповненнями) (далі - Правила благоустрою території міста Харкова) Інспекцією з благоустрою здійснено перевірку благоустрою міста Харкова, а саме території за адресою: м. Харків, вул. Шевченка (територія, на якій розміщено домоволодіння, що належить відповідачу). За результатами проведеної перевірки встановлено факт порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів, а саме: візуальним оглядом було встановлено виконання робіт з реконструкції індивідуального житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 , шляхом будівництва надбудови 2-го поверху над існуючим першим поверхом. На час перевірки встановлено, що на рівні 2-го поверху влаштовано стіни, накриття та встановлено віконні блоки в зовнішніх стінах, внаслідок чого конфігурація домоволодіння не відповідає технічному паспорту на будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого ФО-П ОСОБА_3 від 16 серпня 2019 року. Тому, за результатами перевірки благоустрою міста Харкова встановлено порушення п.1 ч.1 ст. 16, п.1,2 ч.2 ст. 17 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», п. 5.7.1.1 Правил благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням ХМР 16.11.2011 №504/11. Інспекцією з благоустрою за фактом виявлених порушень видано припис №29-П від 19 жовтня 2020 року про усунення порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою міста Харкова з вимогою добровільно, у 5-денний строк усунути вказане порушення (строком усунення до 26 жовтня 2020 року). Відповідно до п. 8.4.7.3 Правил припис було закріплено на об`єкті благоустрою. Під час виходу на місце 27 жовтня 2020 року щодо перевірки виконання вимог припису №29-П від 26 жовтня 2020 року встановлено, що вимоги зазначеного припису не виконано, інформація про результати розгляду припису до Інспекції не надходила. У судовому порядку припис не оскаржувався. За вказаних обставин, Харківська міська рада зазначає, що відповідач у порушення вимог законодавства в сфері благоустрою населених пунктів та містобудівної діяльності, без належного дозволу, здійснив самочинне будівництво 2-го поверху над існуючим першим поверхом будинку АДРЕСА_1 , що стало підставою для звернення до суду з вказаним позовом.

Просить суд зобов`язати відповідача знести за власний рахунок самочинно збудовану надбудову 2-го поверху над існуючим першим поверхом будинку АДРЕСА_1 , та привести будинок у стан, що існував до здійснення самочинного будівництва, а саме до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого ФО-П ОСОБА_3 від 16 серпня 2019 року (інвентаризаційна справа №120-19); та стягнути витрати по оплаті судового збору.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04 березня 2024 року позов Харківської міської ради задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 знести за власний рахунок самочинно збудовану надбудову 2-го поверху над існуючим першим поверхом будинку АДРЕСА_1 , з приведенням будинку у стан, що існував до здійснення самочинного будівництва, а саме до технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого ФО-П ОСОБА_3 від 16 серпня 2019 року (інвентаризаційна справа №120-19).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради судові витрати в розмірі 2 270грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що він здійснив перепланування (ремонт даху), яке не передбачало втручання у конструктивні елементи будівлі, не потребувало отримання відповідних дозвільних документів на проведення таких робіт. Вказане перепланування відповідає державним стандартам будівельних норм та правилам щодо безпечної експлуатації, не порушує права інших співмешканів та сусідів. Здійснене перепланування будинку покращило стан будинку, умови експлуатації, що забезпечило запобіганню руйнування будинку в цілому.

Посилання позивача на положення ст.376 ЦК України є безпідставним оскільки перепланування не є самочинним будівництвом.

Застосування положень ст.ст.391, 396 ЦК України можливо лише у разі порушення прав власника. Разом з тим, Харківська міська рада не зазначає саме яку частину належної їй земельної ділянки він захопив.

Припис наданий позивачем не містить конкретних дій, які він повинен вчинити.

У відзиві на апеляційну скаргу Харківська міська рада просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що конфігурація будинку не відповідає технічному паспорту на будинок. Конфігурація будинку не відповідає поверховому плану. Роботи проведені без декларативно-дозвільних документів. Відповідачем порушено Правила благоустрою м. Харкова.

Звертає увагу на те, що земельна ділянка, на якій розташований будинок не передавалась в установленому законом порядку апелянту та не відводилась для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Будь-які документи дозвільного характеру стосовно об?єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 до Інспекції з благоустрою не надходили.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено порушення його права, які підлягають судовому захисту.

Проте, погодитися із таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Відповідно до вимогст.263 ЦПК України судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (далі - Реєстр прав) житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 144,8 кв.м., житловою площею 87,1 кв.м., з прибудовами та надвірними будівлями: гараж літ. «Б», вбиральня літ. «Г», сарай літ. «Е», погріб літ. «З», котельня літ. «И», навіс літ. «К», огорожа №1,2,4,6, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної часткової власності відповідачу ОСОБА_1 у наступних частках: 44/100 частка та 56/100 частках.

19 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту територіального контролю Харківської міської ради із заявою в якій просив провести обстеження земельної ділянки площею 0,0998 га за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з наданням йому у власність.

01 червня 2020 року Головним спеціалістом відділу обстеження земельних ділянок Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Німець Я.А. за заявою ОСОБА_1 від 20 травня 2020 року щодо проведення обстеження, було здійснено виїзд на місцевість, за результатами чого було складено Акт №790/20 від 04 червня 2020 року. Із вказаного акту вбачається, що на підставі договору купівлі-продажу від 11 вересня 2019 року №2214, договору дарування від 11 вересня 2019 року №2209 право власності на житловий будинок загальною площею 144,8кв.м з прибудовами та надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_1 .

Під час обстеження земельної ділянки було встановлено наступне:

-Площа земельної ділянки становить 0,0998га відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13 квітня 2020 року №НВ-020;

-Земельна ділянка огороджена;

-На земельній ділянці знаходиться житловий будинок, господарські будівлі та споруди.

Також зазначено, що конфігурація житлового будинку не відповідає технічному паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 від 16 серпня 2019 року, виготовленого ФОП ОСОБА_3 , внаслідок влаштування надбудови та прибудови.

На даний час Департаментом територіального контролю Харківської міської ради вивчається питання правомірності реєстрації права власності на житловий будинок загальною площею 144,8кв.м по АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

08 жовтня 2020 року на підставі направлення №29-Н для проведення перевірки благоустрою м. Харкова від 08 жовтня 2020 року, для здійснення перевірки благоустрою м. Харкова, за адресою: АДРЕСА_1 , Департаментом територіального контролю Харківської міської ради було направлено головних спеціалістів-інспекторів з благоустрою сектору контролю за станом благоустрою у сфері житлово-комунального господарства Інспекції з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Світличного Є.В. та ОСОБА_4

19 жовтня 2020 року головними спеціалістами-інспекторами з благоустрою сектору контролю за станом благоустрою у сфері житлово-комунального господарства Інспекції з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Світличним Є.В. та ОСОБА_4 було видано припис про те, що за результатами перевірки благоустрою м. Харкова, а саме, територія за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено факт порушення Правил благоустрою території м. Харкова, а саме виконання робіт на території по АДРЕСА_1 без дозволу, що є порушенням п.1 ч.1, ст.16, п.1, 2 ч.2, ст.17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п.5.7.1.1 «Правил благоустрою м. Харкова», яким надано 5-денний строк для усунення недоліків. Доказів виконання вказаного припису відповідачем надано не було.

12 січня 2021 року Департамент територіального контролю Харківської міської ради звернувся із листом до Департаменту містобудування та архітектури щодо наданні інформації стосовно об?єкту ідивідуальне домоволодіння з прибудовою та надбудовою 2-го поверху по АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді від 29 січня 2021 року за №430/0/605-21, за результатами розгляду вказаного вище звернення, Департаментом містобудування та архітектури повідомлено:

-будь-які проекти рішень з питання надання земельної ділянки у власність або користування для розміщення, здійснення будівництва, збереження зазначеного об?єкту по АДРЕСА_1 на розгляд сесією Харківської міської ради Департаментом не готувались;

-містобудівні умови та обмеження для проектування об?єкту будівництва за вказаною

адресою Департаментом не надавалися;

-будь-які рішення постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва стосовно зазначеного об?єкту за вказаною адресою не приймалися;

-паспорт опорядження фасаду зазначеного у зверненні об?єкту до Департаменту на реєстрацію не надходив.

Також повідомлено, що відповідно до п.1 ст.27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки. Будівельний паспорт забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 не надавався.

Згідно відповіді ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 03 лютого 2021 року №290/116-21 на звернення Інспекції з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 16 січня 2021 року, повідомлено, що станом на 29 грудня 2012 року у відділі не обліковуються правовстановлюючі документи на право власності або користування, в тому числі на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради від 09 лютого 2021 року №137/0/250-21, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради, за результатами розгляду службової записки Інспекції з благоустрою Департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради щодо надання інформації стосовно об?єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено, що в реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на офіційному вебсайті Держархбудінспекції України «www.dabi.gov.ua»), який містить інформацію про документи, що дають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття об?єктів до експлуатації, з травня 2011 року, відсутня інформація щодо вищевказаного об?єкта будівництва. На цей час будь-які документи дозвільного характеру стосовно об?єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 до Інспекції не надходили.

19 жовтня 2021 року на підставі направлення №29-Н про проведення перевірки благоустрою м. Харкова від 08 жовтня 2020 року, головними спеціалістами-інспекторами з благоустрою сектору контролю за станом благоустрою у сфері житлово-комунального господарства Інспекції з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Світличним Є.В. та ОСОБА_4 було проведено перевірку території за адресою: АДРЕСА_1 , про що складено акт №29-А перевірки благоустрою м. Харкова від 19 жовтня 2021 року.

Вказаним актом встановлено наступне:

«Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна: житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 144,8кв.м, житловою площею 87,1кв.м з прибудовами та надвірними будівлями - гараж літ. «Б», вбиральня літ. «Г», сарай літ. «Е», погріб літ. «3», котельня літ. «И», навіс літ. «К», огорожа N? 1, 2, 4, 6 по вул. Шевченка. 17 у м. Харкові, належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу р./N? 2214 від 11.09.2019 та договору дарування р./N? 2209 від 11.09.2019.

Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна право власності або право користування на земельну оглянку по АДРЕСА_1 (на якій проводяться будівельні роботи) не оформлено.

За результатами перевірки встановлено факт порушення Правил благоустрою території м. Харкова, а саме: візуальним оглядом було встановлено виконання робіт з реконструкції індивідуального житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 , шляхом будівництва надбудови 2-го поверху над існуючим першим поверхом. На час перевірки встановлено, що на рівні 2-го поверху влаштовано стіни, накриття та встановлено віконні блоки в зовнішніх стінах, внаслідок чого конфігурація домоволодіння не відповідає технічному паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого ФО-П ОСОБА_3 від 16.08.2019.

В реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на офіційному вебсайті Держархбудінспекції України («www.dabi.gov.ua»), який містить відповідну інформацію з травня 2011 року, відсутня інформація щодо об?єкта по АДРЕСА_1 .

Роботи проведені без декларативно-дозвільних документів.»

В позовній заяві Харківська міська рада посилається на порушення відповідачем законодавства про землю, а саме здійснення реконструкції на земельній ділянці що не була належним чином оформлена та перебуває у комунальній власності міста.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить надання відповідно до законодавства дозволу на спорудження об`єктів містобудування незалежно від форм власності та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів у порядку, встановленому законодавством.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлює Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» (надалі Закон №3038-VІ).

Статтею 26 та частиною 1 статті 31 Закону №3038-VІ визначено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних: розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Пунктом 1 частини 1 статті 34 Закону №3038-VІ передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно частини 4 та 5 вказаної статті реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 затверджено Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт (далі - Порядок № 466).

Згідно із пунктами 4, 5, 11, 13 Порядку № 466 підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, можуть виконуватися замовником після набуття права на земельну ділянку відповідного цільового призначення та подання повідомлення про початок виконання підготовчих робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Виконання підготовчих робіт може здійснюватися на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - дозвіл).

Будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта;

видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля відповідно до Закону України Про оцінку впливу на довкілля.

Замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні, за виконання будівельних робіт без подання повідомлення та за порушення вимог, визначених цим Порядком, відповідно до Закону України Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) (далі - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 подається замовником (його уповноваженою особою) до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 36 Закону №3038-VІ право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Згідно частин 1, 2 статті 38 Закону №3038-VІ у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до адміністративного суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Частинами першою - п`ятою статті 376 Цивільного кодексу України установлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно з частиною сьомою статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ч.7 ст. 376 ЦК України для задоволення позову у цій категорії справ (про знесення самочинно збудованого нерухомого майна) необхідна наявність таких фактів, як неможливість перебудови об`єкта або відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови; у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил знесенню самочинного будівництва передує прийняття судом рішення про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову; знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Європейський суд з прав людини у справі «Іванова і Черкезов проти Болгарії» (№ 46577/15) від 21.04.2016, підтвердив, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Таким чином, сам факт того, що реконструкція (надбудова) житлового будинку по АДРЕСА_1 є самочинним будівництвом, не є підставою для задоволення вимог про знесення такого будівництва, оскільки цьому крайньому заходу передує виконання частини сьомої статті 376 ЦК України.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31 травня 2021 року у справі №320/1889/17-ц.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил знесенню самочинного будівництва передує прийняття судом рішення про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Таку правову позицію неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема, у постановах від 06 березня 2019 року у справах № 810/5680/15 та № 814/2645/15.

Отже, відповідно до вимог частини сьомої статті 376 Цивільного кодексу України для задоволення позову у цій справі необхідно наявність таких фактів як неможливість перебудови об`єкту, або відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

У постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 420/228/19 Верховний Суд висловив правові позиції про те, що залежно від ознак самочинного будівництва особи, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво, знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат. При цьому знесення самочинного будівництва можливе добровільно особою, яка його здійснила (здійснює), а також, за наявності для цього підстав, примусово, однак лише за рішенням суду, зокрема, ухваленим за позовом відповідного органу місцевого самоврядування та у разі неможливості здійснити перебудову такого будівництва.

Пунктом 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553) передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

Згідно із абзацом 3 пункту 21 Порядку № 553 у разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Не повідомлення суб`єкта містобудування про наявність припису про усунення порушень за результатами проведеної перевірки, є свідченням недотримання Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

У п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №822/2149/18 суд на підставі аналізу положень статті 376 Цивільного кодексу України, статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зробив висновок, що у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Можливість перебудови та усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

Для висновку про задоволення позову у цьому випадку визначальним та достатнім є той факт, що відповідач здійснив будівництво без документів, що дають право на це, і без належно затвердженого проекту та не виконав вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

Як вбачається з припису №29-П від 19 жовтня 2020 року про усунення порушень в ньому відсутня відмітка про отримання припису ОСОБА_1 , як і відсутня відмітка про відмову від отримання останнім цього припису.

Доказів направлення вказаного припису ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням матеріали справи також не містять та позивачем не надано.

Колегія суддів зазначає, що тягар доказування наявності вказаних фактів та умов покладається на позивача, а їх перевірка покладена на суд.

Таким чином, відсутні дві з обов`язкових та визначальних обставин, які дають позивачу право на звернення до суду із позовом про приведення самочинного будівництва у попередній стан, а саме належним чином повідомлення відповідача про наявність припису та лише після цього встановлення факту невиконання відповідачем вимог зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

Оскільки матеріали справи не містять доказів повідомлення відповідача про наявність припису зобов`язального характеру, невиконання якого було б підставою для звернення до суду, висновок суду про зобов?язання відповідача знести за власний рахунок самочинно збудовану надбудову 2-го поверху над існуючим першим поверхом будинку АДРЕСА_1 , з приведенням будинку у стан, що існував до здійснення самочинного будівництва - є передчасним.

Харківська міська рада, як на одну з підстав позову посилалася на те, що земельна ділянка на який розташований спірний будинок перебуває у комунальній власності. Будівництво відповідачем другого поверху вказаного житлового будинку порушує права територіальної громади, як власника земельної ділянки.

Разом з тим, як вбачається із технічного паспорту, одноповерховий житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , був побудований на земельній ділянки загальною площею 683кв.м.

Питання щодо неправомірного користування відповідачем цією земельною ділянкою Харківська міська рада не порушує.

Представник Харківської міської ради не навела обгрунтованих доводів щодо того, яким чином спірною надбудовою 2-го поверху порушені права територіальної громади м. Харкова, як землевласника.

Рішенням 1 сесії Харківської міської ради 8 скликання від 09 грудня 2020 року №7/20 «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 8 скликання» (в редакції рішення 7 сесії міської ради 8 скликання від 12 жовтня 2021 року №200/21 було затверджено Положенням про Департамент з інспекційної роботи Харківської міської ради, затверджене (надалі Положення).

Пунктом 1.1 Положення передбачено, що Департамент з інспекційної роботи Харківської міської ради (далі - Департамент) є самостійним виконавчим органом Харківської міської ради, який утворюється Харківською міською радою.

Згідно п.2.1. Положення Департамент є юридичною особою, веде самостійний баланс, має право відкривати реєстраційні рахунки в органах Державної казначейської служби України та установах банків відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до п.4.1.1 Положення Департамент відповідно до покладених на нього завдань, в тому числі забезпечує здійснення державного архітектурно-будівельного контролю за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації щодо об`єктів, розташованих у межах міста Харкова.

Враховуючи, що повноваження державного архітектурно-будівельного контролю покладено саме на Департамент, тому останній не позбавлений можливості звертатися до суду з відповідним позовом із дотриманням абзацу 3 пункту 21 Порядку № 553.

Згідно п.п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374 ч.1 п.2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 березня 2024 року скасувати.

Позов Харківської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Стягнути з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3 405грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова