Справа № 754/3988/19
У Х В А Л А

Іменем України

04 червня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

судді Саламон О.Б.

з участю секретаря судового засідання Рябенка В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату судового наказу по справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу дублікату судового наказу по справі № 754/3988/19 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовує заяву тим, що отримавши оригінал судового наказу по даній справі, звернулась до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження, однак під час повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оригінал судового наказу було направлено судом на адресу заявника. Однак зазначені вище документи на адресу заявника не надходили.

Сторони в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися судом про день, час та місце розгляду заяви.

Вивчивши матеріали справи та докази, надані заявником, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 березня 2019 року Деснянським районним судом м. Києва видано судовий наказ №754/3988/19 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З матеріалів справи вбачається, що 26 квітня 2019 року оригінал судового наказу було отримано заявником.

Зокрема, відповідно до листа Деснянського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 21.05.2024, згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що 20.12.2021 виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку з чим оригінал судового наказу направлено на адресу стягувачу.

Звернувшись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заявник навела достатні підстави вважати, що оригінал виконавчого документа втрачено при пересилці.

Так, відповідно до пункту 9 частини 3 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція).

Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України").

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовані Законом "Провиконавче провадження" (далі Закон).

Статтею 1Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 160 та ч.3 ст. 431 ЦК та пункту 1-1 частини 1 статті 3 Закону судовий наказ є особливою формою судового рішення та одночасно виконавчим документом

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини 3 статті 12 Закону виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. Від останнього його відрізняє спеціальна позначка «Дублікат». При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму не можна. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження.

Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 9 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, провадження № 61-11034св19.

При цьому судове рішення про стягнення аліментів за загальним правилом не може вважатись виконаним, за винятком припинення права на аліменти або зміни порядку виплати (статті 181, 190 СК) протягом всього періоду, на який присуджені ці платежі, тобто до досягнення сином повноліття ( 21.08.2016 року).

Враховуючи те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання заявником не пропущено, рішення суду не виконано, оригінал судового наказу втрачений, а його відсутність у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує права в першу чергу дитини, якій належить аліменти, суд вважає за необхідне видати стягувачу дублікат судового наказу замість втраченого.

При цьому слід зазначити, що видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ, у тому числі містити й дату його видачі.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши матеріали справи та зазначені в заяві обставини, а також з метою захисту законних прав стягувача, суд вважає, що оскільки оригінал судового наказу було втрачено, є необхідним видача його дубліката.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог заяви в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 76-81, 89, 258-261, 263-265, 268, 273, 431 п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату судового наказу по справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дитини - задовольнити.

Видати дублікат судового наказу №754/3988/19 від 21 березня 2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 15 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет на веб-сайті суду: http://ds.ki.court.gov.ua/

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон