Справа №639/4789/24
Провадження №2/639/1614/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року

Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Рубіжного С.О.,

за участю секретаря Чубенко О.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідачів ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовною заявою Харківської міської ради до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

Предметом позову є:

стягнення з ОСОБА_4 безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 382 529,12 грн. за використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :02:015:0007 за період з 02.04.2021 по 31.12.2021;

стягнення з ОСОБА_2 безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 191 264,56 грн. за використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :02:015:0007 за період з 02.04.2021 по 31.12.2021.

Ухвалою суду від 16 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання.

27 вересня 2024 року надійшов відзив на позовну заяву, поданий представником відповідача ОСОБА_4 , - адвокатом Рижковим І.П.. У відзиві зазначено, що згідно з відомостями з Державного земельного кадастру земельна ділянка площею 0,3053 га, кадастровий номер :02:015:0007 зареєстрована 04.11.2016. Місце розташування: АДРЕСА_1 . Категорія земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення. Цільове призначення: 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. ОСОБА_4 є власником 2/3 часток у праві власності на наступне нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 : - нежитлова будівля літ. В-2 загальною площею 1 336,8 кв.м.; - нежитлова будівля літ. Д-1 загальною площею 140,9 кв.м.; - нежитлова будівля літ. Г-1 загальною площею 86,4 кв.м.; - нежитлова будівля літ. Е-1 загальною площею 92,5 кв.м.. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.04.2021 року на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 02.04.2024 приватним виконавцем ХМНО Ємцем І.О. та зареєстрованого в реєстрі за №2213. Згідно з пунктом 1.1 Договору Майно розташоване на земельній ділянці площею 0,3053 га, кадастровий номер :02:015:0007. Право користування земельною ділянкою площею 0,3053 га, кадастровий номер :02:015:0007 не оформлено.

Згідно з технічними паспортами на нежитлові будівлі літ. В-2 (виробничий будинок, головний корпус), літ. Г-1 (котельня), літ. Д-1 (побутове) та літ. Е-1 прохідна) Майно за своїм функціональним призначенням є цілісним майновим комплексом промислового призначення. ОСОБА_4 зареєстрований в ЄДРПОУ як фізична особа-підприємець та використовує Майно в своїй господарській діяльності. Відповідні види діяльності згідно КВЕД -2010 відображені в відомостях з ЄДРПОУ (коди 25.11, 25.62, 24.33, 25.99). Зазначає, що використовувати Майно за іншим функціональним призначенням ОСОБА_4 не може в тому числі через функціональне призначення нежитлових будівель, категорію земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення, а також цільове призначення спірної земельної ділянки кадастровий номер :02:015:0007: 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

11 жовтня 2024 року надійшов відзив на позовну заяву поданий представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Рижковим І.П. У відзиві зазначено, що згідно з відомостями з Державного земельного кадастру земельна ділянка площею 0,3053 га, кадастровий номер :02:015:0007 зареєстрована 04.11.2016. Місце розташування: АДРЕСА_1 . Категорія земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення. Цільове призначення: 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. ОСОБА_2 є власником 1/3 частки у праві власності на наступне нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 : - нежитлова будівля літ. В-2 загальною площею 1 336,8 кв.м.; - нежитлова будівля літ. Д-1 загальною площею 140,9 кв.м.; - нежитлова будівля літ. Г-1 загальною площею 86,4 кв.м.; - нежитлова будівля літ. Е-1 загальною площею 92,5 кв.м.. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.04.2021 року на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 02.04.2024 приватним виконавцем ХМНО Ємцем І.О. та зареєстрованого в реєстрі за №2213 Згідно з пунктом 1.1 Договору Майно розташоване на земельній ділянці площею 0,3053 га, кадастровий номер :02:015:0007. Право користування земельною ділянкою площею 0,3053 га, кадастровий номер :02:015:0007 не оформлено.

Згідно з технічними паспортами на нежитлові будівлі літ. В-2 (виробничий будинок, головний корпус), літ. Г-1 (котельня), літ. Д-1 (побутове) та літ. Е-1 прохідна) Майно за своїм функціональним призначенням є цілісним майновим комплексом промислового призначення. ОСОБА_2 зареєстрований в ЄДРПОУ як фізична особа-підприємець та використовує Майно в своїй господарській діяльності. Відповідні види діяльності згідно КВЕД -2010 відображені в відомостях з ЄДРПОУ (коди 24.33, 25.11, 25.62, 25.99). Зазначає, що використовувати Майно за іншим функціональним призначенням ОСОБА_2 не може в тому числі через функціональне призначення нежитлових будівель, категорію земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення, а також цільове призначення спірної земельної ділянки кадастровий номер :02:015:0007: 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

24 жовтня 2024 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, подана предстаником позивача із посилання на те, що 17.10.2024 Харківською міською радою було здійснено запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб стосовно ОСОБА_2 .. З витягу з ЄДРПОУ вбачається, що 20.09.2024, тобто після відкриття провадження у справі та отримання копії позовної заяви, ОСОБА_2 була здійснена державна реєстрація змін до відомостей про фізичну особупідприємця, зміна видів економічної діяльності. Перевіркою відомостей станом на 19.09.2024, тобто за добу до внесення відповідних змін, встановлено, що основним та єдиним видом економічної діяльності ОСОБА_2 є код 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний). Аналогічні відомості щодо виду економічної діяльность містяться у витягах з Єдиного державного реєстру юридичних осіб станом на 02.04.2021 та 31.12.2024. При цьому, представник відповідачів зазначає в обґрунтування позовних вимог, що нежитлові приміщення використовуються під виробництво. Так само, 10.07.2024, тобто до відкриття провадження у справі, Харківською міською радою на адресу відповідача ОСОБА_4 було направлено копію позовної заяви з додатками, яка була вручена 29.07.2024. 13.09.2024 ОСОБА_4 була здійснена державна реєстрація змін до відомостей про фізичну особу - підприємця. З витягів станом на 12.09.2024, 02.04.2021, 31.12.2021 вбачається, що видами економічної діяльності ОСОБА_4 є: 46.9 - неспсціалізована оптова торгівля (основний); 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 68.10 - купівля та продаж власного нерухомого майна; 47.99 інші види роздрібної торгівлі поза магазинами. Обґрунтовуючи відзиви на позовну заяву представник відповідачів намагався довести суду, що майно використовувалось відповідачами виключно у господарській діяльності пов`язаної з виробництвом (промисловість), але надав до суду докази, які містять інформацію, яка була створена після отримання копії позовної заяви та не стосується предмета доказування за період з 02.04.2021 по 31.12.2021. Харківська міська рада вважає, що відповідачам достеменно було відомо про той факт, що останні не використовували нерухоме майно у господарській діяльності пов`язаної з виробництвом, а їх дії щодо внесення змін до видів економічної діяльності та надання відповідних доказів до суду, пов`язані з метою уникнення відповідальності у передбаченому законом розмірі.

06 листопада 2024 року представником відповідачів адвокатом Рижковим І.П. подано заява про залишення відповіді на відзив без розгляду, з підстав пропуску строку його.

В підготовчому засіданні 06 листопада 2024 року, представник позивача зазначив, що одна відповідь на відзив подано одночасно на два відзиви. Судом прийнято відповідь на відзив позивача щодо відзиву ОСОБА_2 .

В судовому засіданні судом було поставлено на обговорння питяння про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України. Для зясування обставин викликано до суду відповідачів.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти закриття провадження у справі, з посиланням на обставини викладені у відповіді на відзив. Зазначив, що відповідачі на період, за який стягується орендна плата, на мали відповідний КВЕД, не надано доказів щодо здійснення господарської діяльності, зокрема декларації форми№ 20-ОПП щодо об`єктів оподаткування. Також посилався на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 03 червня 2024 року у справі № 501/1422/21

Представник відповідачів наполягав на закритті провадження у справі, посилаючись на те, нежитлові будівлі розміщенні на земельній ділянці є виробничими спорудами, та придбання відповідачами цих приміщень мало мету саме для здійснення господарської діяльності. Відповідачі, як ФОП, перебувають на спрощеній системі оподаткування, тому видатки не зазначаються, а лише доходи. В придбаних приміщеннях здійснювалось господарська діяльність, але доходу не було отримано, тому не було подано документів та зазначення кодів діяльності. Відсутність відповідного КВЕД, має наслідком лише відповідальності відповідно до податкового законодавства.

Відповідач ОСОБА_4 зазначив, що після придбання приміщень в квітні 2021 року, з початку року використовували для виготовлення продукції, було завезено виробниче обладнання та здійснювалось виробництво, але приміщення потребувало капітального ремонту, тому виробництво продукції було призупинено. Безпосередньо ці приміщення як виробничі, та були придбані для виробництва.

Відповідач ОСОБА_2 надав пояснення, що після придбання виробничих приміщень, протягом двох місяців попередній власник вивозив своє майно. Після чого вони прийняли рішення відкрити виробництво повітропроводів, металоконструкцій, завезли три виробничих станка для виробництва продукції. Проте приміщення було потребувало ремонту, було виявлено течу покрівлі приміщення, що призвело до зіпсування матеріалів та виробничих станків. Тому прийнято рішення про здійснення капітального ремонту приміщень. Не відображення відповідно КВЕД на той період, оскільки продукцію не реалізовували, лише здійснювалось виробництво.

03.12.2024 представник відповідачів подав дві окремі заяви про закриття провадження в інтересах відповідачів у справі з посиланням на те, що майно використовувалося відповідачами в їх господарській діяльності в спірний період, тобто з 02.04.2021 по 31.12.2021. Оскільки ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4 перебувають на спрощеній системі оподаткування, то в декларації платника єдиного податку у відповідності до приписів Податкового кодексу України зазначає виключно доходи. В спірних приміщеннях ним здійснювалася господарська діяльність (виробництво), однак доходу від неї в спірний період ним отримано не було. Однак це факт не спростовує використання спірного майна в господарській діяльності ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_4 оскільки підприємницька діяльність спрямована на отримання прибутку, але його отримання не може бути прогнозованим щонайменше через те, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (ст. 42 Господарського кодексу України). Додатково зазначв, що згідно з технічними паспортами на нежитлові будівлі літ. В-2 (виробничий будинок, головний корпус), літ. Г-1 (котельня), літ. Д-1 (побутове) та літ. Е-1 прохідна) Майно за своїм функціональним призначенням є цілісним майновим комплексом промислового призначення. Також, використовувати Майно за іншим функціональним призначенням відповідачі не можуть в т.ч. через функціональне призначення нежитлових будівель, категорію земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення, а також цільове призначення спірної земельної ділянки кадастровий номер :02:015:0007: 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного висновку.

Так, позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд стягнути на користь Харківської міської ради з відповідача ОСОБА_4 безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 382529,12 грн. за використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 за кадастровим номером :02:015:0007 за період з 02.04.2021 року по 31.12.2021 року, стягягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 5737,94 грн.; з відповідача ОСОБА_2 безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 191264,56 грн. за використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 за кадастровим номером :02:015:0007 за період з 02.04.2021 року по 31.12.2021 року; стягягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2868,97 грн.

В обгартування позову зазначає, що Харківська міська рада є власником земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактичними користувачами є відповідачі у справі, які у період з 02.04.2021 по 31.12.2021 не сплачували у встановленому законодавчими актами розмірі плату за її користування, внаслідок чого зберегли за рахунок Харківської міської ради грошові кошти у розмірі орендної плати у сумі 573793,68.

Як встановлено судом ОСОБА_4 є власником 2/3 часток, ОСОБА_2 є власником 1/3 частки у праві власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 02.04.2021 року на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого 02.04.2024 приватним виконавцем ХМНО Ємцем І.О. та зареєстрованого в реєстрі за №2213. Згідно з пунктом 1.1 Договору Майно розташоване на земельній ділянці площею 0,3053 га, кадастровий номер :02:015:0007.

Відповідно до Технічних паспортів на нежитлові будівлі складаються літ. В-2 (головний корпус), літ. Г-1 (будівля котельної), літ. Д-1 (побутове приміщення) та літ. Е-1 прохідна). Зазначені приміщення зазначені як виробничі будинки (а.с.81-97).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер :02:015:0007, площею 0,3053 га, зареєстрована 04.11.2016. Місце розташування: АДРЕСА_1 . Категорія земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення. Цільове призначення: 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (а.с. 22-28)

Право користування земельною ділянкою площею 0,3053 га, кадастровий номер :02:015:0007 не оформлено.

Частиною 1 статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частин 1, 2статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно пунктом 1 частиною 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Положення статті 20 ГПК України передбачають визначення юрисдикції господарських судів у справі як за суб`єктним, так і за предметним критерієм.

Ознаками господарського спору, підвідомчого господарському суду, є, зокрема, участь у спорі суб`єкта господарювання, наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до статті 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відтак, підприємець - це юридичний статус фізичної особи, який засвідчує право цієї особи на заняття самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Аналіз змісту та підстав вищевказаного позову свідчить про те, що спір між сторонами виник у зв`язку з несплатою за користування земельною ділянкою кадастровий номер :02:015:0007, місто Харків, Новобаварський район, вул. Полтавський шлях, 45.

Вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, чи виступає фізична особа - сторона у відповідних правовідносинах - як суб`єкт господарювання, та від визначення цих правовідносин як господарських.

Крім того, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 209/1721/14-ц (провадження № 14-418цс19) сформульовано правовий висновок про те, що Під господарською діяльністю потрібно розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна діяльність) (частини перша та друга статті 3 Господарського кодексу України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року).

Відповідно до частини першої статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Згідно зі статтею 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно із частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 128 ГК України громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється.

За частиною першою статті 58 ГК України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи ФОП у порядку, визначеному законом.

У частині першій статті 25 ЦК України передбачено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

За правилами частин другої та четвертої цієї статті цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті.

У статті 26 ЦК України вказано, що всі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

З аналізу вказаних вимог цивільного законодавства вбачається, що кожна фізична особа має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом (стаття 42 Конституції України). Це право закріплено й у статті 50 ЦК України.

За частиною першою статті 50 ЦК України право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом (частина друга статті 50 ЦК України).

Статтею 51 ЦК України передбачено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Тобто фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з моменту народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус «ФОП» сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною право- і дієздатністю, та не обмежує їх.

Правовий статус ФОП надає людині з повною цивільною дієздатністю право займатися підприємницькою діяльністю. Набуття такого статусу не позбавляє людину як учасника суспільних відносин статусу фізичної особи.

Таким чином, цивільні права й обов`язки фізичної особи набуваються та здійснюються у порядку реалізації цивільної дієздатності цієї особи.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах вже визначала співвідношення понять фізичної особи та ФОП та їх правового статусу, оскільки вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, який статус у спірних правовідносинах має відповідач.

Тобто для встановлення факту користування відповідачкою земельною ділянкою з метою здійснення господарської, зокрема підприємницької, діяльності потрібно встановити факт ведення діяльності нею як ФОП на цій земельній ділянці, спрямованої на виготовлення та реалізацію, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру.

Аналогічний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 686/19389/17 (провадження № 14-42цс19), підстав для відступу від нього не вбачається.

Відповідачі ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 зареєстровані як фізичні особи-підприємці, що підтверджується відповідними Витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповіідач ОСОБА_2 мав від діяльності код 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Відповідач ОСОБА_4 мав від діяльності: 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля (основний); 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 68.10 - купівля та продаж власного нерухомого майна; 47.99 інші види роздрібної торгівлі поза магазинами.

Після відкриття провадження у справі відповідачі збільшили від діяльності.

Стосовно відсутності коду виду діяльності слід зазначити, що Державний контроль та нагляд за господарською діяльністю визначено ст. 19 ГК України. Відповідно до ч.1 суб`єкти господарювання мають право без обмежень самостійно здійснювати господарську діяльність, що не суперечить законодавству.

Відповідно до підпункту 7 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України, Платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі здійснення видів діяльності, не зазначених у реєстрі платників єдиного податку, - з першого числа місяця, наступного за податковим (звітним) періодом, у якому здійснювалися такі види діяльності.

Відповідальність платника єдиного податку визначена ст. 300 ПК України.

Власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності (частина перша статті 320 ЦК України).

Земельна ділянка, кадастровий номер :02:015:0007, має категорію земель: землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення. Цільове призначення: 11.02 Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Нежитлові приміщення відповідно до технічних паспортів є виробничими будівлями.

Як зазначено стороною відповідачів, ними здійснювалось виробництво продукції, проте реалізація не була здійсненна внаслідок зіпсування виробничого обладнання та виготовленої продукції.

Враховуючи, що відповідачі зареєстровані як ФОП, мають у власності нерухоме майно як виробниче, яке знаходиться на земельній ділянці призначеної для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, суд дійшов висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами в цій справі, є господарсько-правовими, оскільки між Харківською міською радою та відповідачами, як суб`єктами господарювання з іншої сторони існує спір, пов`язаний із здійсненням відповідачами підприємницької діяльності на спірній земельній ділянці, у зв`язку з чим справа не підсудна суду загальної юрисдикції, а спір між сторонами повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Посилання представника позивача на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 03 червня 2024 року у справі № 501/1422/21 суд не приймає до уваги, оскільки судом касаційної інстанції у зазначеній постанові висловлено, що питання стосовно юрисдикції визначено постановою Одеського апеляційного суду від 09 грудня 2021 року було скасовано ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 18 травня 2021 року, якою було відмовлено у відкритті провадження у справі, та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, з якою відповідач погодилась та не оскаржувала в касаційному порядку

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В силу приписів ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд роз`яснює позивачу, що він має право звернутися до суду з позовом в порядку господарського судочинства.

За правилами ч. 2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 200, 255, 256 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовною заявою Харківської міської ради до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати - закрити.

Роз`яснити позивачу, що він має право звернутися до суду з позовом в порядку господарського судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день ії складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 06.12.2024.

Суддя: С.О. Рубіжний