ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/199/23 Номер провадження 22-ц/814/595/24Головуючий у 1-й інстанції Макарчук С.М. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів Панченка О.О., Пікуля В.П.,

за участю секретаря Сальної Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Ломаги Антона Альбертовича на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 серпня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 0026/06/2021/0270 від 02 червня 2021 року в сумі 417 704 грн 25 коп. та понесені судові витрати.

Позов мотивовано тим, що 02.06.2021 між позивачем та ОСОБА_1 укладено кредитний договір за № 0026/06/2021/0270, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 448 140 грн на строк до 01 червня 2028 року зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом у розмірі 6,49 % річних та з визначенням фіксованої процентної ставки за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені договором, у розмірі 11,49 % річних.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 02 червня 2021 року між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №0026/06/2021/0270-Р, за умовами якого ОСОБА_2 зобов`язалася в повному обсязі нести солідарну відповідальність з позичальником перед Банком за порушення виконання зобов`язання по кредитному договору.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав повністю, надавши відповідачу кредитні кошти, проте відповідач належним чином не виконував умови договору, у зв`язку із чим станом на 18.01.2023 за ним рахується заборгованість на загальну суму 421 704,25 грн, яка складається із строкової заборгованості по кредиту в сумі 377 852,07 грн, простроченої заборгованості по кредиту в сумі 24 883,49 грн, поточної заборгованості по процентах в сумі 1306,89 грн та простроченої заборгованості по процентах в сумі 17 661,80 грн.

В ході розгляду справи позивач повідомив, що відповідач частково здійснив погашення заборгованості та станом на 06.03.2023 рік, заборгованість відповідача за кредитним договором складає 411 990,66 грн.

18.10.2022 року позивач звернувся до поручителя з листом вимогою про сплату заборгованості за кредитним договором, яка залишилася без виконання.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 серпня 2023 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укргазбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Харківської обласної дирекції, , солідарно, заборгованість за кредитним договором № 0026/06/2021/0270 від 02 червня 2021 року в сумі 411 990 гривень 66 копійок, яка складається із простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 392 085 грн 56 коп. та простроченої заборгованості по процентах в розмірі 19 905 грн 10 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Харківської обласної дирекції, , судовий збір в розмірі 2 495 гривень 59 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Харківської обласної дирекції, , судовий збір в розмірі 2 495 грн 59 коп.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі належним чином умови договору не виконали, тому прийшов до висновку про стягнення з позичальника та поручителя заборгованості, з урахуванням сплаченої в ході розгляду справи відповідачем заборгованості.

З вказаним судовим рішенням не погодилися ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в інтересах яких апеляційну скаргу подав адвокат - Ломага А.А., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам відповідача про настання для них форс-мажорних обставин у зв`язку із збройною агресією російської федерації, які вплинули на виконання зобов`язань за кредитним договором.

Вважає, що лист ТПП України від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1 що засвідчує форс-мажорні обставини цілком, відповідає домовленостям сторін та може бути підставою для підтвердження настання таких обставин.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що поручитель отримав вимогу банку про дострокове повернення кредиту. Окрім того, вказує, що на час дії воєнного стану законодавець передбачив продовження строку пред`явлення кредитором вимог до поручителя.

У відзиві на апеляційну скаргу представник банку вказує на помилковість доводів апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а судове рішення без змін.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не , встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Зважаючи, що відповідачем належним чином не виконано умови кредитного договору, заборгованість у повному обсязі не погашено, її розмір не спростовано, свого контр розрахунку заборгованості не надано, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Щодо доводів відповідача про відсутність підстав для стягнення боргу у зв`язку з форс мажорними обставинами, а саме військовою агресією росії проти України, суд виходить з такого.

У пункті 1 частини 1 статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, і ця подія завдала збитків.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, . захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (частина 2 статті 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»).

Відповідно до частини 1 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Єдиним належним документом, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), є сертифікат, виданий у порядку та на підставі статті 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні».

Лист ТПП України від 28 лютого 2022 року є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного Договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. При цьому відповідач не був позбавленийможливості звертатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку, встановленого Регламентом ТПП України від 18 грудня 2014 року, саме за спірним зобов`язанням.

Ключовою ознакою форс-мажору є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, девальвація гривні, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, девальвація гривні, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних Із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.

Наявність сертифікату ТПП України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Водночас сторона, яка посилається на форс-мажор, з урахуванням умов Договору у даній справі, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання.

Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 червня 2023 року у справі №910/8580/22.

Також, у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 910/15264/21 викладено висновок, що саме ж повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе , зменшити негативні наслідки форс-мажору».

Згідно з частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини 1-3 статті 89 ЦПК України).

Відповідачами не надано належних та допустимих доказів неможливості своєчасного виконання зобов`язання внаслідок обставин непереборної сили. Сам по собі факт збройної агресії росії проти України не є підставою для звільнення від обов`язків зі сплати кредитних коштів.

Наказ ТОВ «ОКТАВА ТОРГ» від 25.03.2022 року № 25/3 про призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 не є безумовною підставою вважати, що відповідач перебував у скрутному матеріальному становищі, що унеможливлювало сплату щомісячних платежів. Доказів відсутності інших джерел доходу та відсутності можливості належним чином виконати зобов`язання матеріали справи не містять.

Крім того, у справі відсутні докази про визнання неплатоспроможним ТОВ «ОКТАВА ТОРГ», чи визнання товариства банкротом, директором якого був ОСОБА_1 . Також, доказів неможливості виконання зобов`язань його дружиною, яка є поручителем за кредитним договором, позичальник не надав.

Належні докази, що відповідачі зверталися до банківської установи для реструктуризації боргу та повідомлення про неможливість виконання зобов`язань також відсутні.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Також, у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 лютого 2023 року у справі № 910/23042/16 зазначено, що проценти за користування кредитом є зобов`язанням за кредитним договором та є складовим елементом плати за наданий кредит, що разом із тілом кредиту становлять загальну суму боргу і охоплюються поняттям «основна сума заборгованості із зобов`язань за кредитом».

Банком пред`явлено вимоги щодо стягнення тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, що були обумовлені договором. Вимог щодо стягнення штрафів та пені позовна заява не містить, а тому підстав для відмови у позові у зв`язку з положеннями Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»" не вбачається.

Проте, розглядаючи даний спір, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідно до вимог ч. 2 статті 1050 ЦК України, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог. Оскільки, 18.10.2022 року позивачем було пред`явлено вимогу про дострокове повернення кредиту у повному обсязі, тому з листопада 2022 року право кредитора нараховувати відсотки припинилося.

Зважаючи на зазначене, рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 серпня 2023 року, в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Банку заборгованості за кредитним договором №0026/06/2021/0270 від 02 червня 2021 року за простроченими процентами в сумі 19 905 грн 10 коп. слід змінити, зменшившисуму заборгованості за кредитним договором № 0026/06/2021/0270 від 02 червня 2021 року з 411 990,66 грн. до 407 633,04 грн. В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382-834 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Ломаги Антона Альбертовича задовольнити частково.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 серпня 2023 року, в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" в особі Харківської обласної дирекції, , заборгованості за кредитним договором № 0026/06/2021/0270 від 02 червня 2021 року за простроченими процентами в сумі 19 905 грн. 10 коп. змінити, зменшивши суму до 15 548,14 грн. та загальну суму заборгованості зменшити з 411 990,66 грн. до 407 633,04 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 травня 2024 року.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль