"25" березня 2024 р.
Справа №642/6593/23
2/642/88/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді Проценко Л.Г.,

за участю секретаря Карташова М.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів у твердій грошовій сумі з 4000 грн. на 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При цьому посилався на те, що перебував у шлюбі з відповідачкою з 18 липня 2009 року, який було розірвано за рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 28.02.2023. Від шлюбу є неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої позивач сплачує відповідачці аліменти у розмірі 4000 грн. на місяць, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Він не у змозі сплачувати таку суму, бо вона становить половину його сукупного доходу. У зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України він втратив роботу, де стабільно отримував заробіток та міг забезпечувати свою дитину, тобто він є не працевлаштованою особою. Також стан його здоров`я значно погіршився, у зв`язку з чим він не може виконувати важку фізичну роботу. В зв`язку з ростом цін на товари та послуги, при відсутності доходу, він потребує коштів на відновлення та покращення свого стану здоров`я, а тому сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі не має можливості.

Ухвалою суду від 21.11.2023р. позовна заява залишена без руху, а після виправлення недоліків ухвалою суду від 29.11.2023р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідачка ОСОБА_2 у своєму відзиві проти задоволення позову заперечувала, вважала вимоги позивача безпідставними та необґрунтованими. При цьому посилалась на те, що Позивач зазначає про погіршення матеріального становища та стан здоров`я у зв`язку із повномасштабними вторгненням російської федерації на територію України, але систематично зловживав і зловживає спиртними напоями, у зв`язку з чим вона була змушена розірвати шлюбні стосунки. Посилання Позивача що він начебто займається лікуванням, є непрацездатним спростовується довідкою про заробітну плату з міста роботи ФОП ОСОБА_4 , яка у випадку непрацездатності виплачує лікарняні. Дитина, ОСОБА_3 відвідує репетиторів з математики, англійської мови та малювання. Аліменти мають бути необхідними та достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини. ОСОБА_3 має спадкове захворювання серця: транспульмональна регургітація І ст, пролапс мітрального клапану та стоїть на обліку у кардіолога, а також дефектом зору - міопією, який не лікується, а потребує носіння необхідних лінз та окулярів і вживання відповідних ліків. Ці захворювання не носять короткострокового характеру, а є стійким розладом функцій організму, який призводить до обмеження життєдіяльності дитини, у зв`язку з чим дитина систематично проходить обстеження та лікування, що тягне за собою великі витрати на обстеження та купівлю ліків.

У зв`язку із повномасштабними вторгненням російської федерації на територію України дитина зазнала психологічне насильство: погано спить, є головні болі, страх залишатися на одинці. Виплат на утримання дитини для гармонійного розвитку дитини не вистачає у зв`язку із ростом цін на ліки, продукти харчування, товари і послуги. Також не вистачає і її заробітної плати на фізичний, духовний розвиток дитини, розвитку творчих та пізнавальних здібностей, уподобань та утримання дитини. Потреби дитини нікуди не зникли, а навпаки зростають разом із нею, і батьки повинні керуватись у своїх діях інтересами дитини. Позивач 27.05.2023 продав квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу. Рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 19 липня 2023 Позивач не оскаржував та ним не надано доказів та не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст. 192 СК України, а тому вважала, що Позивач може сплачувати розмір аліментів, який встановлено рішенням суду.

Позивач відповідь на відзив не надав.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, показав, що працює свердлувальником у ФОП ОСОБА_5 , а потім у ФОП ОСОБА_6 та отримує заробітну плату у розмірі 6700 грн. Він страждає на серцеве захворювання, у зв`язку з чим не може працювати на двох роботах. При розділі спільного майна він отримав однокімнатну квартиру та мотоцикл, забравши лише особисті речі, а відповідач отримала будинок. При винесенні рішення Зачепилівського районного суду Харківської області він присутній не був, дізнався про нього через два місяці. Рішення він не оскаржував, т.я. вважав його законним, однак і на той час не міг сплачувати аліменти, а тому сплачував їх частково. З моменту винесення рішення сталися такі зміни: він працевлаштувався, до рішення не працював і заробітну плату не отримував, матеріальне становище зараз таке ж саме, інших дітей чи будь кого на утриманні він не має. Він хворіє з 2001р., в т.ч. і на час винесення рішення, інвалідності не має, на обліку у лікарів не знаходиться. Дитину у якої є вади зору та хвороба серця, він не відвідує, оскільки працює, з дитиною спілкується по телефону, запрошує її до себе, однак відповідачка дитину до нього не відпускає. На день народження він купив дитині торт та подарував гроші. Він знає, що ОСОБА_3 відвідує гуртки англійської мови та малювання, оплату яких проводить матір. Він сплачує аліменти не в повному обсязі, у зв`язку зі сплатою комунальних послух, витрат на харчування та побутових витрат у розмірі 2500 грн. Він зареєстрований за адресою відповідача, а проживає, у матері, 1966 р.н., яка працює і якій він надає кошти на комунальні послуги.

Відповідачка проти задоволення позову заперечувала та показала, що працює завідуючим сектору договорів ХМР та отримує заробітну плату у розмірі 12 000 грн. Вона сплачує додатково за вивчення англійської мови - 2500 грн., за гурток малювання до 4000 грн.за вивчення математики 2000 грн. Вона з дитиною проживають разом з її матір`ю - пенсіонером, яка допомагає утримувати дитину. ОСОБА_3 страждає на вади серця і зору, погано почуває після вторгнення рф та потребує відповідного лікування. Вона має у власності частину будинку, іншого майна не має, не є інвалідом. Сума визначена судом є невеликою і ОСОБА_1 може таку суму сплачувати на утримання дитини та для її гармонійного розвитку.

Суд заслухавши позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

У ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_3 , про що вчинено відповідний запис за №2790. (а.с.13,47)

Заочним рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 28.02.2023 р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнено аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 4000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.05.2023р. і до досягнення дитиною повноліття.(а.с.14,42)

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до консультативних висновків кардіоревматолога медичного центру «Екомед» від 02.04.2021р.та 26.07.2023р., допплерехокардіографій від 02.04.2021р. та 21.07.2023р. страждає на захворювання серця: транспульмональна регургітація І ст, пролапс мітрального клапану та знаходиться на обліку у кардіолога, а відповідно до протоколу огляду офтальмологом медичного центру «Екомед» від 05.08.2023р. та довідки медичного центру «Око» від 12.08.2023р.має дефект зору міопію. (а.с.48-53)

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осібвід 21.11.2023р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.24)

Згідно договору купівлі продажу від 27.05.2023р. ОСОБА_1 (продавець) за згодою дружини передав у власність ОСОБА_7 (покупець) однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 . Продаж квартири вчинено за 877680 грн.(а.с.55)

Як вбачається із виписки з історії хвороби №5216від 17.08.2001р. Обласної дитячої клінічної лікарні ОСОБА_8 14 років страждає на неревматичний міонарсудит, гостра течія, середнього ступеня активності, хронічний некомпенсований танзеліт. (а.с.64,65)

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП «Міська поліклініка №24» від 28.11.2023р. ОСОБА_1 хворіє на постміокардитичний кардіосклероз, гіпертонічну хворобу І ст., диспластичну кардіопатію, пролапс мітрального та трикуспідального клапанів І ст.СН-О ст., атріовенкулярна блокада І-ІІ ст., екстра систолічну аритмію.(а.с.28)

Відповідно довідки про доходи ФОП « ОСОБА_4 » від 21.02.2024р. ОСОБА_1 працює свердлувальником і його заробітна плата у серпні - грудні 2023р. складала 6700 грн. щомісячно, а в січні 2024р. - 8000,42 грн., а всього за цей період 41500 грн.(а.с.79)

Мати позивача ОСОБА_1 ОСОБА_9 є власницею квартири за адресою АДРЕСА_4 . (а.с. 82-83)

Згідно квитанцій АТ КБ «Приватбанк», наданих позивачем в якості доказів щодо сплати комунальних послуг, комунальні послуги за квартиру АДРЕСА_5 сплачує її власник ОСОБА_9 . (а.с. 84)

Згідно відповіді Управління з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту житлово-комунального господарства виконавчого комітету Харківської міської ради від 24.01.2024р. ОСОБА_2 працює в органах виконавчої Харківської міської ради на посаді завідувача сектором підготовки виробництва (розпорядження міського голови від 06.06.2023р. №700/2к), з 01.01.2024р. головним спеціалістом, бухгалтером відділу бухгалтерського обліку та звітності (розпорядження міського голови від 25.12.2023р. №1782/2к) Управління з будівництва, ремонту та реконструкції Департаменту житлово-комунального господарства Харківської міської ради, по теперішній час. (а.с.75)

За відомостями з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу від 22.01.2024р. ОСОБА_2 працювала у ТОВ «Харківський вагонобудівний завод» та у січні 2022р. її сума доходу склала 13685,66 грн., у лютому 2022р. 12917,94 грн., у березні 2022р. 4842,93 грн. З червня по грудень 2022р. ОСОБА_2 працювала Харківському ОЦЗ та її дохід у червні 2022р. склав 1260 грн., у липні 2022р. 1223,23 грн.,у серпні 2022р. 18774,73 грн.,у вересні 2022р. 3623,6 грн.,у жовтні 2022р. 6356,76 грн.,у листопаді 2022р. 5951,85 грн.,у грудні 2022р. 2811,34 грн. ОСОБА_2 працювала у відділі освіти молоді та спорту Зачепилівської селищної радита її дохід у грудні 2022р. склав 6696,42 грн.; у січні 2023р. - 7015,3 грн., у лютому 2023 р. 10562,55 грн., у березні 2023 р. 10562,55 грн., у квітні 2023р. 8700,85 грн. ОСОБА_2 працювала в Управління з будівництва, ремонту та реконструкціїта її дохід у червні 2023р. склав 7560,42 грн.;у липні 2023р. 20040,00 грн., у серпні 2023р. 14520,00 грн., у вересні 2023 р. 18120,00 грн.(а.с.69, 70,72,73)

Згідно квитанційсплати комунальних послуг за адресою АДРЕСА_6 ОСОБА_2 за січень 2024р. сплатила 2976 грн. 37 коп., а за лютий 2024р. 2880 грн. 18 коп. (а.с.85-100)

Відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей (стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції).

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення також відображене і в ст. 180 СК України, відповідно до якого батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо виховання та утримання дитини, яке полягає в забезпеченні її належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням.

Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Згідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними і чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Згідно частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, згідно з частиною 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Зокрема, частина 2 статті 183 СК України встановлює: якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13.

Як роз`яснено у пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Згідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними і чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Судом встановлено, що заочним рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 28.02.2023 р. з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 4000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Розглядаючи питання обґрунтованості позову, суд повинен врахувати посилання позивача на погіршення його матеріального становища, суттєві зміни у його сімейному стані, а також погіршення здоров`я.

Позивач подаючи позов про зменшення розміру аліментів посилався на неможливість сплачувати таку суму, оскільки у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України він втратив роботу, де стабільно отримував заробіток та міг забезпечувати свою дитину, і він є не працевлаштованою особою. Також позивач зазначав, що стан його здоров`я значно погіршився, у зв`язку з чим він не може виконувати важку фізичну роботу, і потребує коштів на відновлення та покращення свого здоров`я.

В судовому засіданні позивач показав, що працює свердлувальником та отримує заробітну плату у розмірі 6700 грн. Рішення суду про стягнення аліментів він не оскаржував, т.я. вважав його законним. З моменту винесення рішення сталися такі зміни: він працевлаштувався, до рішення не працював і заробітну плату не отримував, матеріальне становище зараз таке ж саме, інших дітей чи будь кого на утриманні він не має. Він страждає на серцеве захворювання з 2001р., інвалідності не має, на обліку у лікарів не знаходиться. Він сплачує аліменти не в повному обсязі, у зв`язку зі сплатою комунальних послух, витрат на харчування та побутових витрат у розмірі 2500 грн. Він зареєстрований за адресою відповідача, а проживає, у матері, 1966 р.н., яка працює і якій він надає кошти на комунальні послуги.

Платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Судом не отримано доказів, що стан позивача погіршився порівняно із моментом ухвалення рішення, яке він вважав законним та обгрунтованим, про стягнення з нього аліментів 19.07.2023. Так, будь яких належних та допустимих доказів щодо сплати комунальних послуг у розмірі 2500 грн. позивачем не надано. Відповідно до квитанцій наданих позивачем оплата комунальних послуг проводиться іншою особою - ОСОБА_9 . Також на надано доказів про погіршення стану здоров`я чи матеріального стану позивача. Сам ОСОБА_1 зазначає, що раніше не працював, зараз працює, страждає на серцеве захворювання з 2001р., інвалідності не має, на обліку у лікарів не знаходиться.

За таких обставин позивачем не доведено його потребу у зменшенні розміру аліментів.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено суд в порядку ст.141 ЦПК України не вбачає підстав щодо стягнення з відповідачки сплаченого ОСОБА_1 судового зборуу розмірі 1073 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 211, 247, 259, 263, 264, 273, ЦПК України України, ст.ст. 180-184, 192 СК України, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 зареєстрований: АДРЕСА_7 ;

Відповідач: ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 .

Повний текст рішення виготовлено 25.03.2024.

Суддя Л.Г. Проценко