Справа № 591/8703/21
Провадження № 2/591/968/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2024 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання Чмуневич М.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_3 , обґрунтовуючи його тим, що 25 червня 2021 року під час проведення п`ятнадцятої сесії восьмого скликання Лебединської міської ради Сумської області, відповідач, який назвався мешканцем с. Гарбузівка, Гарбузівського старостинського округу, Сумського району, Сумської області, на підставі існуючої особистої неприязні до нього, усвідомлюючи та розуміючи, що засідання сесії Лебединської міської ради Сумської області, є громадським та масовим заходом, на якому присутня значна кількість людей, враховуючи, що такі заходи проводяться з відео та аудіо фіксацією і у подальшому оприлюднюються на офіційному сайті Лебединської міської ради Сумської області, перебувають у вільному доступі, та можуть бути переглянуті широким колом осіб, з метою принизити та дискредитувати його, як голову Селянського Фермерського Господарства «Перлина», привселюдно, з явними ознаками цинізму та ненависті до нього, висловився на адресу позивача наступними завідомо неправдивими та образливими виразами:

На 01 год. 09 хв. 36 сек. засідання сесії п`ятнадцятої сесії восьмого скликання Лебединської міської ради Сумської області, ОСОБА_3 звернувся до депутатів з проханням захисту, зокрема:

«Просимо захисту у депутатів, ми мешканці села Гарбузівки, просимо у Вас захисту від нашого місцевого царя - так його називають, в селі. В нас є такий ОСОБА_1 , який вирішив, що він цар, Бог, суддя, кат для людей. Встановив правила, порядки в селі. Найняв людину, яка неугодних йому просто б`є, це сумські бандити, які приїжджають по ночам і б`ють людей, витягують їх із хати, примушують писати зізнання чистосердечні в угоду ОСОБА_5 . Є звернення до поліції, але поліція не реагує. Потрібно поповнювати бюджет, а як він наповниться, якщо ОСОБА_5 плате 3% орендної плати, земельні ділянки, які йому здають в оренду. Як виробничі угіддя, для ведення рибного господарства, коли будує ставки, виганяє людей з їхніх хатів, бо вони йому мішають, якщо людина там живе, де він бажає будувати ставок. Ось сидить представник села Ситники, якого бандити ці ж вигнали з хати, сказали що хата стара, сама згорить вмісті з Вами, ідіть по добру отсюда.

Орендна плата становить 3% , то що, він розповідає 8%, 10% - то тільки його слова. Це він плате тим людям, які підписали договори оренди на його умовах, фактично подарували йому свою землю.

Ті хто, відстоює свої інтереси і думає про майбутні покоління, отримує 3% орендної плати. Орендна плата не переглядалась з 2014 року ми регулярно звертались до нього. Він каже або немає фінансової спроможності, або говорить, що можна переглянути тільки в разі підписання його варіанту договору. Тому, у нас звернення, просимо захистити нас від дій такого господарника, як його жителі зараз називають, великим господарником. Те, що він носиться, що він робив для села, стільки благ. Він у нас є близько 30 років, він не зробив взагалі нічого, те що розказує, що він ремонтує дорогу: засипав щебенем, розміром як півкирпичина. Основну проїзну дорогу, на якій можна проїхати тільки його джипом. Те, що він асфальт положив, він ложе асфальт від своєї контори до своєї столови, по тій дорозі більше ніхто не ходе. За 30 років в нашому селі немає жодної лампочки. Напевно, немає жодного населеного пункту Лебединської ОТГ, де немає вуличного освітлення взагалі. Коли у людей сталася проблема з водопостачанням, він, дав своєму водію трактора, який розвозив технічну воду, дав список людей, які для нього є угодними, і той розвозив воду лише по тим дворам, на які вказав ОСОБА_5 . І то тією бочкою, доречі, що він до цього возив воду на поля, в час обробки їх ядохімікатами. Годами не плате, оренду за надані йому у користування скважини. Проти нього порушена кримінальна справа за незаконну вирубку лісу, якщо її доведуть до суда і буде вирок справедливий і штраф не маленький і прийде ж в місцевий бюджет. Тому просимо, захистити простих громадян від дій такого великого господарника».

Позивач посилається на те, що відповідач припустився до вкрай неетичних засобів маніпуляції суспільною свідомістю, загальний зміст звинувачень переслідує на меті створення образу «зовнішнього ворога» в особі ОСОБА_1 , як голови селянського фермерського господарства «Перлина», який не обіймає жодної адміністративної посади у Гарбузівському старостаті, не є обраним депутатом чи членом виконавчого комітету, на думку відповідача, зобов`язаний покласти на себе відповідальність за налагодження благоустрою в с.Гарбузівка.

Підставою для твердження про бездоказовість, та, відповідно, недостовірність, поширеної відповідачем інформації, було те, що звинувачення у скоєнні будь-якого злочину повинно міститися на підставі обвинувального вироку суду, який набрав законної сили. Відповідно до статті 62 Конституції України: особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде Доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

ОСОБА_3 , маючи таку активну громадську позицію, маючи такі сильні хвилювання, щодо протиправної поведінки ОСОБА_1 , ніколи не був позбавлений права і можливості для звернення до правоохоронних органів із заявою про вчинення злочину, не був позбавлений права звернутися до суду за захистом порушених прав. В той же час, відповідач не звертався до правоохоронного органу, з викладенням обставин і звинувачень, з заявою про внесення відомостей до ЄРДР та проведення в подальшому компетентним правоохоронним органом досудового розслідування та судового розгляду, з метою зупинити таку його протиправну, на його думку, поведінку.

Таким чином, розповсюдження недостовірної інформації щодо позивача та доведення її до невизначеного кола осіб шляхом оприлюднення її на громадських заходах, разом з коментарями про протиправну діяльність ОСОБА_1 має обвинувальний нахил і сприймається як звинувачення його у вчиненні злочинів (кримінальних правопорушень). Таке поширення інформації не може вважатися оціночними судженнями на підставі статті 30 Закону України «Про інформацію», а є фактичними твердженнями відповідача.

25 червня 2021 року на засіданні п`ятнадцятої сесії восьмого скликання Лебединської міської ради Сумської області, було прийнято Рішення «Про утворення тимчасової депутатської комісії з вивчення ситуації, яка склалася на території Гарбузівського старостинського округу».

05 липня 2021 року під час проведення засідання тимчасової депутатської комісії щодо вивчення конфліктної ситуації, яка склалася на території Гарбузівського старостівського округу, засідання, якої проводилось в будинку культури с. Гарбузівка, ОСОБА_3 , який був присутній на вказаному засіданні, під час обговорення неналежного виконання старостою Гарбузівського старостіського округу ОСОБА_6 покладених на нього громадою повноважень, під час свого виступу розповсюдив наступну завідомо неправдиву та образливу інформацію:

На 00:26 сек. запису файлу під назвою Виступ ОСОБА_7 та ОСОБА_8 :

«Давайте я Вам скажу так- «Він сказав (мається на увазі ОСОБА_1 ), хто вийде з мого, хто забере свій пай у мене, я буду чистить сніг, доїжджає трактор до такого двору, піднімає лопату, проїжджає, чистить далі, казав чи ні?? (запитання до аудиторії), від слухачів засідання лунають коментарі: Давайте, за воду рішать.

На 00:51 сек. Запису файлу під назвою Виступ ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_3 продовжуючи свій виступ повідомив наступне: Я наприклад, побачив його 4 рази (мається на увазі старосту ОСОБА_6 ) і більшість мешканців його не чули і не бачили і не знають хто це такий, а ми всі знаємо отого ОСОБА_5 , який тута прийшов царювать і царює вже тридцять років. Він тута нічого не зробив, заробив собі мільйони, і зробив нас рабами. Він уже дітей поділив, у нас є діти 2-х видів, напевне, чорні і білі, перед Новим Роком в сільській раді беруть списки, скільки дітей є на території сільської ради, ще сільська рада була, всім дітям даються подарунки тільки, тим дітям чиї батьки працюють у нього, всіх інших дітей не існує.

Наступне, орендна плата:

Орендна плата у мене і в багатьох тут 3%. Хоча в мене в договорі до 2029 року, з 2014 року вона жодного разу не переглядалась. У 2016 році були загальні збори, так як і сьогодні тута, приїжджали журналісти, відеокамери снімали, це є відео в архіві, в газетах писали: «Аграрний конфлікт в Гарбузівці. Селяни проти фермера».

ОСОБА_3 заявив, що з 2016 року жодного разу орендна плата за договорами, які укладені між власниками паїв та СФГ «Перлина» жодного разу не переглядалась.

На 04: 28 хв. Запису ОСОБА_9 під назвою Виступ ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідач повідомляє:,

А те, що він розказує, що йому тут шкоднічають (мається па увазі ОСОБА_1 ), так, я Вам скажу:

- по зерносушильному комплексу, із Сум, сім`я архітекторів ОСОБА_10 , намалювали йому проект на цей комплекс, домовилися, 15 тисяч стоє ця робота, домовилися, він (мається на увазі ОСОБА_1 ) узяв, ознайомився з нею, потім через три дня приносе, кидає йому цей проект в пику (мається на увазі архітектору), і каже: «Ви дебіли, він нічого не вартий, я Вам нічого платити не буду». Розвернувся і поїхав. Потім почалося будівництво. Ці люди приїхали і подивилися, що цей комплекс до останнього гвинтика побудований по їх проекту, намальований.

Так же само він (мається на увазі ОСОБА_1 ) щас буде розказувать, шо йому там палять. Він, ферму, яка згоріла, а інша ще стоїть, йому ремонтували робітники із села Буймер, ось є їхній голова, і він знає і всі знають, що він (мається на увазі ОСОБА_1 ) не розрахувався з тими людьми, які йому робили.

Коли у Харченках, сільська рада передала йому (мається на увазі ОСОБА_1 ) башню (мається на увазі водонапірну вежу) у користування, він до цих пір її не оформив, і на плате за користування водою в надра.

І коли, людям відімкнули воду, то він (мається, на увазі ОСОБА_1 ) дав бочку, якою возе хімікати - поливає поля, дав розвозить людям, і дав список людей, кому давать, а кому не давати воду. Що я не правду кажу? (звернення до присутніх).

Наступне, всі хто проти нього, він (мається на увазі ОСОБА_1 ) видумує якісь випадки, пише в міліцію список неугодних йому людей, і міліція ходе по дворам, теліпає тих людей з обшуками, у мене вже 3 обшуки! були, добре, хоч пиль протерли, що в мене найшли по твоїй заяві (звернення до ОСОБА_1 ). По вказівці ОСОБА_5 , міліція приїжджає по ночам, витягують із хати людей, примушують писати явки з повинною, є заяви в поліцію, що їх ці ж самі з його сином...

Поїхали до діда, який живе в селі Ситники, бо він (мається на увазі ОСОБА_1 ) сказав, що це земля його і по його надуманій заяві, викопали врожай з його городу і поїхали. Потім приїхали ноччю, і сказали давай мені ще капусту. І цього ж діда, він же ОСОБА_11 , він виганав з хати, де він виріс.

Оцей ось царь (мається на увазі ОСОБА_1 ) вирішив, а дід каже, я не піду з своєї хати. Він поїхав із цим своїм мордоворотом і каже діду : «У Вас хата старенька, дивіться, щоб вона не згоріла».

Під час виступу громадянки ОСОБА_12 , ОСОБА_3 заявив, що нібито ОСОБА_1 вбив ОСОБА_13 .

Зміст інформації, поширеної відповідачем під час виступів як на сесії Лебединської міської ради так і під час засідання депутатської комісії, наявно демонструє той факт, що ОСОБА_3 бездоказово, без посилання на будь-які офіційні юридично-значущі документи, матеріали або коментарі офіційних представників влади, на рівні пліток звинуватив ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, а саме: побитті, катуванні, погрозах мешканцям громади, навмисному заниженні та ухиленні від сплати передбаченої законом орендної плати за використання землі на умовах оренди, та намаганнях отруїти людей шляхом передачі їм технічної води в бочках, в яких знаходилися, ядохімікати для обробки полів, а також уникнення від сплати внесків за використання скважини, наданих йому у користування.

Звертаючись до суду з позовною заявою ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач ОСОБА_3 під час його публічного виступу 25 червня 2021 року під час проведення п`ятнадцятої сесії восьмого скликання Лебединської міської ради Сумської області, на якій було присутнє значне коло осіб, окрім того фіксація вказаного засідання проводилась за допомогою відеофіксації, а в подальшому була оприлюднена в мережі Інтернат, на сайті Лебединської міської ради, та яку безпосередньо переглянуло широке коло осіб - мешканців та гостів Лебединської ОТГ та публічного виступу ОСОБА_3 05 липня 2021 року під час проведення засідання тимчасової депутатської комісії щодо вивчення конфліктної ситуації, яка склалася па території Гарбузівського старостинського округу, засідання, якої проводилось в будинку культури с. Гарбузівка, шляхом неодноразових масових публічних виступів розповсюдив про нього недостовірну інформацію, яка принижує його честь, гідність і ділову репутацію.

Враховуючи характер публічних виступів ОСОБА_3 існує обґрунтована необхідність у визнанні недостовірною та зобов`язанні спростувати конкретні цитати з виступу, які не є власною оцінкою та інтерпретацією відповідача, а носять недостовірний, безпідставний і обвинувальний характер висловлювань. Відтак висловлена відповідачем інформація під час публічних виступів не містить оціночних суджень та є такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію позивача.

Заявлений розмір моральної шкоди, який на думку позивача є рівнозначним тим, душевним стражданням та хвилюванням, які останній отримав внаслідок приниження честі, гідності та ділової репутації ОСОБА_1 становить 100 000 грн.

Посилаючись на вказані обставини, остаточно уточнивши позовні вимоги, позивач просить визнати недостовірною та такою, що порушує немайнові права позивача на повагу до його честі, гідності та ділової репутації інформацію, яка була поширена відповідачем під час його виступу 25 червня 2021 року на п`ятнадцятій сесії восьмого скликання Лебединської міської ради Сумської області, а саме:

- інформацію про те, що ОСОБА_1 вирішив, що він є цар, бог, суддя, кат для людей;

- інформацію про те, що ОСОБА_1 за допомогою сумських бандитів б`є людей, витягує з хати, примушує писати зізнання;

- інформацію про те, що ОСОБА_1 плате 3% орендної плати за землю;

- інформацію про те, що ОСОБА_1 виганяє людей з їхніх хатів;

- інформацію про те, що ОСОБА_1 не переглядав орендну плату за землю з 2014 року;

- інформацію про те, що ОСОБА_1 розвозив технічну воду у бочці, якою він возив до цього воду на поля в час обробки їх ядохімікатами;

- інформацію про те, що ОСОБА_1 годами не платить орендну плату;

визнати недостовірною та такою, що порушує немайнові права позивача на повагу до його честі, гідності та ділової репутації інформацію, яка була поширена відповідачем під час його виступу 05 липня 2021 року на засіданні тимчасової депутатської комісії щодо вивчення конфліктної ситуації, яка склалася па території Гарбузівського старостинського округу.

- інформацію про те, що ОСОБА_1 не розрахувався за проект з архітектором;

- інформацію про те, що ОСОБА_1 не розрахувався з робітниками з с. Буймер за будівництво ферми;

- інформацію про те, що ОСОБА_1 за допомогою сумських бандитів б`є людей, витягує з хати, примушує писати зізнання;

- інформацію про те, що ОСОБА_1 розвозив технічну воду у бочці, якою він возив до цього воду на поля в час обробки їх ядохімікатами;

- інформацію про те, що за вказівкою ОСОБА_1 . міліція приїжджає по ночам, витягують із хати людей, примушують писати явки з повинною;

- інформацію про те, що ОСОБА_1 вбив ОСОБА_13 ;

зобов`язати відповідача протягом 10 днів з дня набрання законної сили рішення суду, спростувати розповсюджену ним недостовірну інформацію про протиправну поведінку позивача та скоєння позивачем кримінальних правопорушень, а саме шляхом його особистого виступу на сесії Лебединської міської ради Сумської області з повідомленням, що раніше повідомлена ним інформація, поширена 25 червня 2021 року під час проведення п`ятнадцятої сесії восьмого скликання Лебединської міської ради Сумської області та 05 липня 2021 року під час проведення засідання тимчасової депутатської комісії, засідання, якої проводилось в будинку культури с. Гарбузівка є неправдивою, а саме:

- інформацію про те, що ОСОБА_1 вирішив, що він є цар, бог, суддя, кат для людей;

- інформацію про те, що ОСОБА_1 за допомогою сумських бандитів б`є людей, витягує з хати, примушує писати зізнання;

- інформацію про те, що ОСОБА_1 плате 3% орендної плати за землю;

- інформацію про те, що ОСОБА_1 виганяє людей з їхніх хатів;

- інформацію проте, що ОСОБА_1 не переглядав орендну плату за землю з 2014 року; - інформацію про те, що ОСОБА_1 розвозив технічну воду у бочці, якою він возив до цього воду на поля в час обробки їх ядохімікатами;

- інформацію про те, що ОСОБА_1 годами не платить орендну плату;

- інформацію про те, що ОСОБА_1 не розрахувався за проект з архітектором;

- інформацію про те, що ОСОБА_1 не розрахувався з робітниками з с. Буймер за будівництво ферми;

- інформацію про те, що ОСОБА_1 за допомогою сумських бандитів б`є людей, витягує з хати, примушує писати зізнання;

- інформацію про те, що ОСОБА_1 розвозив технічну воду у бочці, якою він возив до цього воду на поля в час обробки їх ядохімікатами;

- інформацію про те, що за вказівкою ОСОБА_1 . міліція приїжджає по ночам, витягують із хати людей, примушують писати явки з повинною;

- інформацію про те, що ОСОБА_1 вбив ОСОБА_13 ;

стягнути з відповідача на користь позивача 100 000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

24 грудня 2021 року позивачем надано квитанцію про доплату судового збору на виконання ухвали суду від 17 грудня 2021 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 28 грудня 2021 року відкрито провадження у вказаній справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 15 березня 2022 року.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 січня 2022 року повернуто позивачу подану 06 січня 2022 року позовну заяву.

28 січня 2022 року від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначає, що виступи відповідача є власним тлумаченням або викладення інформації через власні погляди автора з використанням мовно-стилістичних засобів. Просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі (а.с.48-55).

10 травня 2022 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просить суд відхилити наведені у відзиві відповідача заперечення та задовольнити позовні вимоги повністю (а.с. 57-62).

Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого 2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми.

Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року

Підготовче засідання призначено на 13 липня 2022 року на 11 год.00 хв.

13 липня 2022 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 03 жовтня 2022 року у зв`язку з клопотання представника відповідача.

03 жовтня 2022 року протокольною ухвалою головуючого розгляд справи відкладено до 06 грудня 2022 року, 14 год. 30 хв.

06 грудня 2022 року від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 грудня 2022 року прийнято до розгляду заяву представника позивача про зміну предмета позову у даній справі.

06 грудня 2022 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 18 січня 2023 року у зв`язку зі зміною предмета позову та наданням часу для надання можливих заперечень відповідачем.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 січня 2023 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду на 09 березня 2023 року о 10 год. 30 хв.

09 березня 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 25 квітня 2023 року у зв`язку з закінченням відведеного процесуального часу.

25 квітня 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 20 червня 2023 року, 13-00 год. у зв`язку з неявкою відповідача.

20 червня 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 31 липня 2023 року, 13-30 год. у зв`язку з клопотанням відповідача

31 липня 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 28 серпня 2023 року, 14-00 год. у зв`язку з клопотанням відповідача.

28 серпня 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 09 жовтня 2023 року для забезпечення явки представника позивача для допиту свідків за його участю.

09 жовтня 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 08 листопада 2023 року, 14-00 год. у зв`язку із закінченням відведеного процесуального часу.

08 листопада 2023 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 10 січня 2024 року 09 год. 30 хв. у зв`язку з закінченням робочого часу.

10 січня 2024 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 17 січня 2024 року, 10 год. 00 хв. за клопотанням представника відповідача.

17 січня 2024 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 11 березня 2024 року, 15 год. 00 хв. у зв`язку з клопотанням представника позивача.

11 березня 2024 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 21 травня 2024 року, 15 год. 00 хв. у зв`язку з оголошенною повітряною тривогою.

В зазначеному судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, відповідач та його представник позовні вимоги не визнають з підстав, що викладені у відзиві.

Суд, заслухавши учасників справи, які з`явилися в судове засідання, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 25 червня 2021 року в м. Лебедин відбулася п`ятнадцята сесія восьмого скликання Лебединської міської ради Сумської області, на якій прийнято рішення «Про утворення тимчасової депутатської комісії з вивчення ситуації, яка склалася на території Гарбузівського старостинського округу».

На сесії, розглянувши колективну скаргу мешканців Гарбузівського старостинського округу Лебединської міської територіальної громади щодо ситуації, яка склалася на території Гарбузівського старостинського округу, Лебединська міська рада вирішила:

Утворити тимчасову депутатську комісію з вивчення ситуації, яка склалася на території Гарбузівського старостинського округу (далі - Комісія), викладеної у колективній скарзі, та затвердити її склад, що додається.

Комісії провести перевірку фактів, викладених у колективній скарзі, щодо ситуації, яка склалася на території Гарбузівського старостинського округу.

3. За результатами роботи Комісії скласти висновок та розглянути його на наступній сесії Лебединської міської ради.

4. Контроль за виконанням цього рішення покласти на постійну мандатну комісію з питань регламенту, депутатської етики, діяльності ради і самоврядування та порядку (голова комісії ОСОБА_14 ) (а.с.11-12).

В судовому засіданні досліджено відеозапис, що поданий до суду позивачем на флеш накопичувачі з відеозаписом від 25 червня 2021 року, здійснений під час проведення 15 сесії 8 скликання Лебединської міської ради Сумської області, та відеозаписом від 05 липня 2021року, здійснений під час проведення засідання тимчасової депутатської комісії щодо вивчення конфліктної ситуації, яка склалася на території Гарбузівського старостинського округу.

Під час дослідження з`ясовано, що на відео зафіксовано висловлювання відповідача:

«Просимо захисту у депутатів, ми мешканці села Гарбузівки, просимо у Вас захисту від нашого місцевого царя - так його називають, в селі. В нас є такий ОСОБА_1 , який вирішив, що він цар, Бог, суддя, кат для людей. Встановив правила, порядки в селі. Найняв людину, яка неугодних йому просто б`є, це сумські бандити, які приїжджають по ночам і б`ють людей, витягують їх із хати, примушують писати зізнання чистосердечні в угоду ОСОБА_5 . Є звернення до поліції, але поліція не реагує. Потрібно поповнювати бюджет, а як він наповниться, якщо ОСОБА_5 плате 3% орендної плати, земельні ділянки, які йому здають в оренду. Як виробничі угіддя, для ведення рибного господарства, коли будує ставки, виганяє людей з їхніх хатів, бо вони йому мішають, якщо людина там живе, де він бажає будувати ставок. Ось сидить представник села Ситники, якого бандити ці ж вигнали з хати, сказали що хата стара, сама згорить вмісті з Вами, ідіть по добру отсюда.

Орендна плата становить 3% , то що, він розповідає 8%, 10% - то тільки його слова. Це він плате тим людям, які підписали договори оренди на його умовах, фактично подарували йому свою землю.

Ті хто, відстоює свої інтереси і думає про майбутні покоління. Отримує 3% орендної плати. Орендна плата не переглядалась з 2014 року ми регулярно звертались до нього. Він каже або немає фінансової спроможності, або говорить, що можна переглянути тільки в разі підписання його варіанту договору. Тому, у нас звернення, просимо захистити жителів від дій такого господарника, як його жителі зараз називають, великим господарником. Те, що він носиться, що він робив для села, стільки благ. Він у нас є близько 30 років, він не зробив взагалі нічого, те що розказує, що він ремонтує дорогу: засипав щебенем, розміром як півкирпичина. Основну проїзну дорогу, на якій можна проїхати тільки його джипом. Те, що він асфальт положив, він ложе асфальт від своєї контори до своєї столови, по тій дорозі крім нього більше ніхто не ходе. За 30 років в нашому селі немає жодної лампочки. Напевно, немає жодного населеного пункту по Лебединської ОТГ, де немає вуличного освітлення взагалі. Коли у людей сталася проблема з водопостачанням, він, дав своєму водію трактора, який розвозив технічну воду, список людей, які для нього є угодними, і не проти, і той розвозив воду лише по тим дворам, на які вказав ОСОБА_5 . І то тією бочкою, доречі, що він до цього возив воду на поля, в час обробки їх ядохімікатами. Годами не плате, оренду за надані йому у користування скважини. Проти нього порушена кримінальна справа за незаконну вирубку лісу, якщо її доведуть до суда і буде вирок справедливий і штраф не маленький і прийде ж в місцевий бюджет. Тому просимо, захистити простих громадян від дій такого великого господарника».

На відеозапису зафіксовано засідання тимчасової депутатської комісії щодо вивчення конфліктної ситуації, яка склалася на території Гарбузівського старостівського округу 05 липня 2021 року, під час якого відповідачем здійснені наступні висловлення:

«Давайте я вам скажу так: він сказав, хто вийде з мого, хто забере свій пай у мене, я буду чистить сніг, доїжджає трактор до такого двору, піднімає лопату, проїжджає, чистить далі, казав чи ні?».

«Я наприклад, побачив його 4 рази і більшість мешканців його не чули і не бачили і не знають хто це такий, а ми всі знаємо отого ОСОБА_5 , який тута прийшов царювать і царює вже тридцять років. Він тута нічого не зробив, заробив собі мільйони, і зробив нас рабами. Він уже дітей поділив, у нас є діти 2-х видів, напевне, чорні і білі, перед Новим Роком в сільській раді беруть списки, скільки дітей є на території сільської ради, ще сільська рада була , всім дітям даються подарунки тільки, тим дітям чиї батьки працюють у нього, всіх інших дітей не існує.

Наступне, орендна плата:

Орендна плата у мене і в багатьох тут 3%. Хоча в мене в договорі до 2029 року, 3 2014 року вона жодного разу не переглядалась. У 2016 році були загальні збори так як і сьогодні тута, приїжджали журналісти, відеокамери снімали, це є відео в архіві, в газетах писали: « Аграрний конфлікт в Гарбузівці. Селяни проти фермера».

«З 2016 року жодного разу орендна плата за договорами, які укладені між власниками паїв та СФГ «Перлина» жодного разу не переглядалась».

«А те, що він розказує, що йому тут шкоднічають, так, я Вам скажу:

- по зерносушильному комплексу, із Сум, сім`я архітекторів ОСОБА_10 , намалювали йому проект, на цей комплекс, домовилися, 15 тисяч стоє ця робота, домовилися, він узяв, ознайомився з нею, потім через три дня приносе, кидає йому цей проект в пику, і каже: «Ви дебіли, він нічого не вартий, я Вам нічого платити не буду». Розвернувся і поїхав. Потім почалося будівництво. Ці люди приїхали і подивилися, що цей комплекс до останнього гвинтика побудований по їх проекту, намальований.

Так, же само він щас буде розказувать, шо йому там палять. Він, ферму, яка згоріла, а інша ще стоїть, йому ремонтували робітники із села Буймер, ось є їхній голова, і він знає і всі знають, що він не розрахувався з тими людьми, які йому робили.

Коли у Харченках, сільська рада передала йому башню у користування, він до цих пір її не оформив, і на плате за користування водою в надра.

І коли, людям відімкнули воду, то він дав бочку, якою возе хімікати - поливає поля, дав розвозить людям, і дав список людей, кому давать, а кому не давати воду. Що я не правду кажу?

Наступне, всі хто проти нього, він видумує якісь випадки, пише в міліцію список неугодних йому людей, і міліція ходе по дворам, теліпає тих людей з обшуками, у мене вже 3 обшуки! були, добре, хоч пил протерли, що в мене найшли по твоїй заяві.

По вказівці ОСОБА_5 , міліція приїжджає по ночам, витягують із хати людей, примушують писати явки з повинною, є заяви в поліцію, що їх ці ж самі з його сином. Поїхали до діда, який живе в селі Ситники, бо він сказав, що це земля його і по його надуманій заяві. Викопали врожай з його городу і поїхали. Потім приїхали ноччю, і сказали давай мені ще капусту. І цього ж діда, вій же ОСОБА_11 , він виганав з хати, де він виріс.

Оцей ось царь вирішив, а дід каже, я не піду з своєї хати. Він поїхав із цим своїм мордоворотом і каже діду : «У Вас хата старенька, дивіться, щоб вона не згоріла разом з вами».

Під час виступу громадянки ОСОБА_12 , « ОСОБА_15 він вбив» (а.с.14).

Згідно договору підряду № 1 від 01 серпня 2013 року вбачається, що між селянським фермерським господарством «Перлина» (замовник) та ОСОБА_16 (підрядник) укладено договір під на виконання будівельних робіт, а саме укладання шиферу на приміщенні телятника с. Гарбузівка, початок 01 серпня 2013 року, кінець 30 серпня 2013 року (а.с.80-81).

З копії акту приймання-здачі робіт від 19 серпня 2013 року вбачається, що на виконання договору підряду від 01 серпня 2013 року замовником прийнято роботи: укладення шиферу на площі 1170 м2 (а.с. 82).

Відповідно до копії видаткового касового ордеру від 21 серпня 2013 року СФП «Перлина» на рахунок ОСОБА_16 перерахувало кошти в сумі 3933,00 грн. за договором підряду (а.с. 84).

З копії таблиці «Відомості про нарахування заробітної плати (доходу) застрахованим особам за серпень 2013 року вбачається, що селянське (фермерське) господарство «Перлина» здійснювало виплату заробітної плати своїм працівникам, в тому числі ОСОБА_16 (а.с.85).

Згідно договору підряду № 3 від 01 серпня 2013 року вбачається, що між селянським фермерським господарством «Перлина» (замовник) та ОСОБА_17 (підрядник) укладено договір під на виконання будівельних робіт, а саме укладання шиферу на приміщенні телятника с. Гарбузівка, початок 01 серпня 2013 року, кінець 30 серпня 2013 року (а.с. 86-87).

З копії акту приймання-здачі робіт від 19 серпня 2013 року вбачається, що на виконання договору підряду від 01 серпня 2013 року замовником прийнято роботи: укладення шиферу на площі 1170 м2 (а.с.88).

Відповідно до копії видаткового касового ордеру від 01 серпня 2013 року СФП «Перлина» на рахунок ОСОБА_17 перерахувало кошти в сумі 3973,00 грн. за договором підряду (а.с.90).

З копії таблиці «Відомості про нарахування заробітної плати (доходу) застрахованим особам за серпень 2013 року вбачається, що селянське (фермерське) господарство «Перлина» здійснювало виплату заробітної плати своїм працівникам, в тому числі ОСОБА_17 (а.с. 91).

Згідно договору № 124/17 від 25 липня 2017 року вбачається, що між селянським фермерським господарством «Перлина» (замовник) та ТОВ «Завод елеваторного обладнання «СОКОЛ» (підрядник) в особі директора ОСОБА_18 укладено договір поставки обладнання та виконання робіт, а саме виконання інжинірингових робіт та поставка (передання у власність) металоконструкцій і обладнання.

Повний перелік обладнання, склад та обсяги робіт узгоджені сторонами в Додатках, які є невід`ємною частиною Договору.

У Додатку №1 до договору № 124/17 від 25 липня 2017 року зазначена специфікація виконуваних робіт на загальну суму 55000 грн. (а.с. 92-94).

З копії рахунку-фактури № СК-0000497 від 18 липня 2017 року вбачається, що ТОВ «Завод елеваторного обладнання «СОКОЛ» поставило Селянському (фермерському) господарству «Перлина» обладнання згідно договору 124/17 від 18 липня 2017 року на суму 50010,00 грн. (а.с. 95).

Відповідно до копії платіжного доручення № 4558 від 27 липня 2017 року СФП «Перлина» на рахунок ТОВ «Завод елеваторного обладнання «СОКОЛ» перерахувало кошти в сумі 45000,00 грн. за виконання інжинірингових робіт згідно договору № 124/17 від 25 липня 2017 року (а.с. 96).

Відповідно до копії платіжного доручення № 4558 від 25 липня 2017 року СФП «Перлина» на рахунок ТОВ «Завод елеваторного обладнання «СОКОЛ» перерахувало кошти в сумі 1000,00 грн. за виконання інжинірингових робіт згідно договору № 124/17 від 25 липня 2017 року (а.с. 97).

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він працював старостою в с. Гарбузівка у 2020-2021 роках. Пояснив, що у травні-червні 2021 року проводилися збори, де був присутнім місцевий голова з групою депутатів близько 6 чоловік. Заслуховували питання, що були підняті жителями села. Загальна ситуація, яка склалася з фермерами в тому числі Фермерського господарства «Перлина» Максички. Був діалог з місцевими жителями. Були різні питання і дискусії. Задавали питання щодо водопостачання в село Панченки, проблеми по орендній платі землі, люди виражали незадоволення платою в 3% , соціальні питання. І до нього питання були, виступали проти нього.

ОСОБА_19 виступав на цих зборах, розповів про ситуацію, що склалася щодо звернення до правоохоронних органів. Пізніше обговорювали питання щодо погрози жителю села Ситник Гарбузівського старостинсткого округу ОСОБА_20 з боку ОСОБА_5 . Щоб той хату продав, бо ОСОБА_5 скупляв земельні ділянки і там залишилася одна людина. У Клюшника цими людьми був знищений урожай. Люди засуджували дії ОСОБА_5 на зборах, виявляли незадоволення щодо орендарів.

Щодо фактів погроз з боку ОСОБА_5 пояснив, що зі слів ОСОБА_20 йому відомо, що до нього приїжджали неодноразово особи ОСОБА_21 і третя особа, як прізвище не знає, сумський і представлявся охороною ОСОБА_5 , з погрозами: «ти дивись, діду, може хата згоріти», з натяками, щоб він виселився. Це було у 2020-2021 роках, неодноразово він йому розповідав.

Щодо водозабезпечення пояснив, що використовувалась бочка МЖТ-3, вона була одна, яка задіяна у підвозі води. Вона використовувалась ФГ «Перлина», постійно використовувалась для забезпечення життєдіяльності жителів с. Панченки, коли відключали електроенергію і були пориви, і село було без води. Міська рада не могла нічого робити, бо зробила ОСОБА_22 на себе. Коли на момент розпаювання свердловина (водогін) якимось чином залишилася у водоканалі, а башта Максичці відійшла. Міська рада зверталася до ОСОБА_5 , щоб він сприяв підвозу води, а його забезпечення водою не відповідало санітарним нормам, бо відбувалося бочкою, яка задіяна при оприскуванні полів ядохімікатами.

Він бачив як агрофірма під керуванням ОСОБА_5 возила трактором бочку червоного кольору і люди набирали воду в літню пору у 2021 році. Це було до зборів, і після зборів продовжили.

На зборах був в.о. директора ОСОБА_23 міськводоканалу ОСОБА_24 , який теж виступав. Ставилася задача розібратися. ОСОБА_5 ставився до цих зауважень зухвало.

Міська рада мала була повернути в громаду цю артезіанську свердловину, але вона і до сьогодні не вирішили це питання.

На зборах хтось знімав на телефон, а потім у Фейсбуці виклали.

З ОСОБА_5 знайомий з 90-х років. У них були робочі стосунки. Конфлікти були з того приводу, що він надавав правову допомогу людям і скаржився. Конфліктів особистого характеру немає. Свідок казав ОСОБА_25 про те, щоб наступного разу, коли будуть погрози до нього, щоб він викликав працівників поліції. Тілесних ушкоджень ОСОБА_5 він не наносив.

Під час засідання 25 червня 2021 року Лебединської ради він був присутній. Тоді різні питання вирішувалися. З приводу ОСОБА_26 написав претензію на міського голову, скарги щодо його незадовільної роботи. Присутніми були близько 200 осіб. Голуб виступав, він підняв питання водопостачання, щодо розміру орендної плати, і по погрозі Клюшнику. Міська рада вирішила створити виїзну комісію по усім висунутим питанням на чолі з міським головою з представниками водоканалу.

05 липня 2021 року за результатами засідання, він не пам`ятає яке рішення прийнято. Щоб водоканал розібрався по цьому питанню. Був скандал, і гризня, група людей напала на нього. Було осіб 80. Люди були незадоволені орендною платою.

ОСОБА_27 житель села звертався до суду, ОСОБА_28 звертався до суду з питання низької орендної плати.

Коли Клюшник захворів, його дружина йому носила їжу, сім`я доглядала за ним.

Голуб з Клюшником був у дружніх стосунках, і єдиний варіант зберегти хату Клюшник передав Голубу будинок у 2021 році. Чи до, чи після зборів не пам`ятає. Таким чином до нього як власника у ОСОБА_5 не буде претензій, він не зможе погрожувати. У Клюшника була пожежа, він просив допомоги: дошку, шальовку, бо горіла кухня. Погрози були по пожежі. Причина пожежі не відома, про підпал не відомо.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що він є мешканцем с. Сотники, Гарбузівської селищної ради, з позивачем не добрі відносини. З ОСОБА_5 почався конфлікт, коли він вирішив збудувати ставок. Залишалося в с. Сотники, він і бабушка. Бабушку умовили виїхати. Він один в селі залишився в одній хаті. Одного разу ввечері позивач зайшов, обіцяв «золоті гори», він не погодився. Десь через тиждень він прийшов із здоровим дядьком років 45. Це було восени 2013 року. Позивач почав обіцяти, що оформить пай, забезпечить дровами, щоб він переселився в с. Гарбузівку. Він просив хату, збудовану у 80-ті роки з водою, але той не погодився. Потім «бритоголовий» узяв ініціативу у свої руки, він сказав, що взимку може впасти, ребро чи руку зламати, і хата старенька може бути замикання. Він погодився і переселився у хату неподалік у кінці 2013 року. Це був тиск, йому погрожували, що може статися нещасний випадок чи загориться елктропроводка. Він вважав це як погрозу.

Заїхав позивач, він підвів його до криниці, в якій вода була як чай. І він пообіцяв щось зробити, але так і не вирішив проблеми.

Він переїхав у цьому ж селі за пів кілометри в нову хату, щоб позивач побудував новий ставок. Бо стара хата була в зоні затоплення. Грунт піщаний, поруч сінокос перетворився на пустир. Свідок зорав там декілька соток, і посадив город. Позивачу доповіли, що він вирощує врожай. Він прислав того свого хлопця у вересні 2020 року. Цей тілоохоронець приїхав з двома хлопцями і сказав, щоб пішли на город убирати врожай капусту, моркву, буряк. Десь через півгодини повертається тілоохоронець позивача і питає, а де картопля. Він сказав, що у погребі. Той облив його водою, виливши каструлю води на нього, викликав міліцію, який склав протокол.

Коли позивач почав будувати ставок, то не врахував норми розташування житлового будинку. Його хата поруч з майбутньою дамбою. Вони почали його потихеньку «викурювати». Він порадився з відповідачем, і вирішив хату продати ОСОБА_7 , після чого позивач залишив його у спокої. Це було у березні 2022 року.

ОСОБА_29 чоловік з двома чоловіками приїхали його урожай забирати це була конфіскація, бо з`ясувалося, що він захопив сотку його території, а інша земля належала сільраді.

Картопля залишилася в погребі, капусту забрали.

Після переїзду у новий будинок, він належав йому, позивач перекупив і оформив йому папери. Позивач купив йому будинок, і він поселився. Це було у 2014 році.

До поліції свідок не звертався, бо він покладався на порядність позивача. Він обіцяв йому пай оформить, майновий пай кілька гектарів землі та забезпечити дровами. Він знав, що позивач нічого не виконає, але була надія. Свідків у нього не було, і якби він до когось звернувся, позивач би сказав, що це наклеп.

У березні 2022 року свідок продав будинок відповідачу і проживає за його згодою в квартирі без усіляких документів.

Пояснив, що твердження про те, що «позивач вигнав його з хати, де він виріс» фактично правдиве. Вони сказали, що якщо він не погодиться, то зроблять, щоб хата не існувала і він шукав собі притулок. Тобто погрожували залишити його без житла.

За фактом погроз і виганяння до правоохоронних органів не звертався.

Пожежа була на новій садибі, яка придбана навесні 2019-2020 року. Причину не знає. Вдома його не було. Згорів дровник і сарай. Підприємство позивача допомагало гасити пожежу.

Будинок, в якому він проживав раніше, розібрали на прохання свідка і пішло на дрова. Будинок, в який переселився був рівнозначний тому будинку, в якому він мешкав. Нікому окрім відповідача свідок не розповідав про ці події.

Свідок ОСОБА_30 суду пояснила, що вона перебуває у дружніх відносинах з відповідачем, з позивачем намагається уникати спілкування. Років три назад у громаді були збори пайовиків з питання розміру орендної плати за землю. Вона задавала питання позивачу, що в селі водонапірна башта, у них 12 житлових будинків, а води немає. Сказали, що вони поливають, хоча води в системі немає. Пізніше приїжджало телебачення. Захоче включе воду, захоче ні. А ні то бочку привезе. Став воду возити під дворами, у них не зупинивсь. Тракторист сказав, що розпорядження давати тільки пенсіонерам. Хоч раз у тиждень, в середньому води у них немає. Як власник позивач захоче, то увімкне, то вимкне. У них вдома немає колодязя.

ОСОБА_31 сказав, що на зборах, як висновок зробив про те, що всі говорять. До нього більше звертаються, він молодий.

Скважина, що знаходиться у с. Харченки, у власності ОСОБА_1 , хоча інші належать сільській раді. Він сам показував ці папери. Він бочкою воду возив, поки не було дозволу на забор води. Постоїть біля хати 2 години трактор бочку поставить, дається 2-3 години, щоб набрати, а далі везе на поле до агрегатів. У цій бочці вода і питна, і технічна. Обвішується каністрами з гербіцидами по цій бочці і їде в поле. На той період одна бочка була. До дороги від будинку 125 м і усе видно. В різних ємкостях були вода і ядохімікати. Вона не бачила, щоб змішувалися вода та ядохімікати.

Пай у чоловіка належний ОСОБА_5 , ФГ «Перлина». Орендна плата на період зборів і зараз 3% орендної плати, бо не підписав додаткову угоду чоловік з позивачем. У інших мешканців, які підписали, більша орендна плата. Не підписало 12-16 чоловік, які так і отримують 3%.

Також на зборах обговорювалось питання щодо неналежної оплати праці за виконану роботу людям. Він платить гроші тим, що працюють. У її племінниці чоловік ОСОБА_32 приїхав на будівництво до позивача у фермерське господарство, що будували їй не відомо. Це було років 5-6 тому назад, він попрацював тиждень чи два, і йому сказали, що не заплатять, і він розвернувся і поїхав. Балакали багато, що до нього додому приїжджали бригади з приводу того, що робота не оплачувалася.

Поліція не раз була з обшуком за заявою позивача у неї вдома з чоловіком. Шукали «кошки» - це гострий пристрій, який як поставить на дорозі, то колесо проб`ється. Позивач його їй показував. ЇЇ чоловік нічого такого не робив.

Збори проходили у сільському клубі в с. Гарбузівка. Пайовики - це мешканці сіл, Гарбузівської сільської ради. Пайовики були у договірних відносинах з Фермерським господарством «Перлина», і вони піднімали питання, щоб підвищити орендну плату, бо в інших громадах підвищували відсоток, а у них ні. Покричали один на одного, і розійшлися. В договорі зазначено, що орендна плата повинна переглядатися кожні два роки, а у них не переглядалася. На її думку перегляд повинен відбуватися в сторону підвищення плати за землю.

Відповідно до частини четвертої статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно зі статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частин другої, третьої статті 34 Конституції України кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві, зокрема, для захисту репутації чи прав інших осіб.

За правилами частини першої статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Частиною першою статті 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Згідно зі статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної істоти. З честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах суспільства, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. Під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Позови про захист гідності, честі чи ділової репутації має право пред`явити, зокрема, фізична особа в разі поширення про неї недостовірної інформації, що порушує її особисті немайнові права.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (частина перша статті 277 ЦК України).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суд повинен визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи вона є фактичним твердженням чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та їх правдивість не доводиться.

Спростованою може бути інформація, яка містить відомості про події та явища (факти), яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). В будь-якому випадку це має бути інформація, істинність якої можливо перевірити, існування таких фактів не залежить від їх суб`єктивного сприйняття чи заперечення через думки і погляди особи.

Вільне вираження поглядів є істотним чинником повноцінного розвитку особистості в суспільстві, як і здатність особи сприймати заперечення, спонукання, заохочення через думки, ідеї, висловлені іншими людьми.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК предметом судового захисту не можуть бути оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які як вираження суб`єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити щодо їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (зокрема, пункту 46 рішення від 08 липня 1986 року в справі «Лінгенс проти Австрії»).

Згідно із частинами четвертою, сьомою статті 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

З роз`яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009 року (далі Постанова Пленуму ВСУ), вбачається, що позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред`явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім`ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.

Зі змісту ст. 297 ЦК України вбачається, що кожен має право на повагу до його честі та гідності. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

У п. 15 постанови Пленуму ВСУ роз`яснено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист честі, гідності, ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Також, поширенням інформації є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

За п. 19 Постанови Пленуму ВСУ, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Згідно ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

З роз`яснень викладених у п. 16 Постанови Пленуму ВСУ вбачається, що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Lingens v. Austria» зазначено, що суду необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не можна. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції. У даній справі ЄСПЛ вказав, що: «Суд повинен нагадати, що свобода вираження поглядів гарантована пунктом 1 статті 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов самореалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» або тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості і широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе».

Так, фактичне твердження - це логічна побудова та викладення певного факту чи групи фактів. Факт - це явище об`єктивної дійсності, конкретні життєві обставини, які склалися у певному місці та часі за певних умов. Враховуючи те, що факт, сам по собі, є категорією об`єктивною, незалежною від думок та поглядів сторонніх осіб, то його відповідність дійсності може бути перевірена та встановлена судом.

Судження - це те ж саме, що й думка, висловлення. Воно являє собою розумовий акт, що має оціночний характер та виражає ставлення того, хто говорить, до змісту висловленої думки і напряму, пов`язаними із такими психологічними станами, як віра, впевненість чи сумнів. Оцінити правдивість чи правильність судження будь-яким шляхом неможливо, а тому воно не входить до предмета судового доказування. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів.

У разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен ураховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), а також рекомендації, що містяться у Резолюції № 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність особистого життя (далі - Резолюція).

У Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

Під час судового розгляду встановлення, що позивач є публічною особою, оскільки займає посаду голови Селянського (фермерського) господарства «Перлина».

Аналізуючи інформацію зазначену відповідачем на засіданнях сесії Лебединської міської ради 25 червня 2021 року та 05 липня 2021 року, суд приходить до висновку, що зазначена інформація є оціночним судженням, право на висловлювання якого гарантоване ст. 34 Конституції України, не є такою, що носить стверджувальний характер, носить характер оціночних суджень на основі отриманої ним інформації від мешканців Лебединської ОТГ, і є суб`єктивною думкою відповідача та оцінкою діяльності позивача як голови Селянського (фермерського) господарства «Перлина», які він вважає незаконними, а тому вищезгадана інформація, про спростування якої звернувся позивач, не підлягає спростуванню та доведенню її правдивості.

За своїм характером оспорювана інформація є не твердженнями, висловленими особисто відповідачем про факти, а є оцінкою отриманої інформації та власними висновками щодо цієї інформації. Такі висновки не можуть бути ані спростовані, ані підтверджені, а тому не можуть бути предметом спору.

Метою виступу відповідача на сесії міської ради був захист прав та інтересів жителів громади, від імені яких виступав відповідач, та фактично містить заяву про необхідність реагування на події, які відбулися в громаді, з приводу діяльності позивача як голови фермерського господарства.

Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлювання оціночних суджень, і такі не є предметом судового захисту, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини.

Під час судового розгляду встановлено, що під час виступу ОСОБА_12 на сесії Лебединської міської ради Сумської області 05 липня 2021 року відповідач зробив висловлення: «Івченка ти вбив», що підтверджується дослідженим під час судового розгляду відеозапису.

Відповідно до статті 62 Конституції України, статті 6 Конвенції особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

У частинах першій, другій та п`ятій статті 17 КПК України зазначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загальноправовому і процесуальному значеннях. Як загально правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне право положення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський Суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

У найзагальнішому вигляді правило презумпції невинуватості означає, що особа може бути визнана винуватою у вчиненні злочину і покарана лише за умови, що її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена обвинувальним вироком суду. Повідомлення особі про підозру, складання слідчим та затвердження прокурором обвинувального акта на стадії досудового розслідування, розгляд справи у підготовчому провадженні не вирішують наперед визнання його винуватим у вчиненні злочину. Лише один орган у державі наділений таким правом - це суд, який є відповідно до Конституції України (стаття 124) носієм судової влади, що здійснює правосуддя в умовах законності, незалежності, гласності та змагальності.

Вирок суду є єдиним процесуальним документом, що встановлює винуватість.

При цьому Європейський суд з прав людини зазначає, що презумпцію невинуватості буде порушено, якщо судове рішення або заява посадової особи щодо особи, обвинуваченої у вчиненні кримінального злочину, відображає думку про її вину до того, як вона буде доведена відповідно до закону. Достатньо мати навіть за відсутності будь-якого формального висновку певні підстави припускати, що суд або посадова особа вважає обвинуваченого винним. Питання про те, чи порушує заява посадової особи державного органу принцип презумпції невинуватості, необхідно визначати в контексті конкретних обставин, за яких оспорювану заяву було зроблено (пункт 42 рішення від 21 вересня 2006 року в справі «Грабчук проти України» (заява № 8599/02); пункт 48 рішення від 12 січня 2012 року в справі «Довженко проти України» (заява № 36650/03)).

Подібні висновки висловлені у постановах Верховного Суду від 01 березня 2021 року у справі № 577/4402/19-ц, від 22 березня 2021 року у справі № 482/1474/16-ц.

Під час судового розгляду відповідач в судовому засіданні зазначав, що позивач скоїв наїзд на Івченка і від отриманих травм той помер. Про цей факт йому стало відомо, оскільки він був присутній на похованні.

Висловлення відповідача під час Лебединської міської ради Сумської області 05 липня 2021 року «Івченка ти вбив» є такими, що можуть бути перевірене на предмет їх правдивості, оскільки дії, про які згадується в виступі, підпадають під ознаки кримінально-карного діяння, що виключає віднесення таких слів до оціночних суджень чи критичних зауважень про діяльність позивача.

Посилання на конкретну фізичну особу у контексті її зв`язку зі злочином, кримінальним провадженням чи його розслідуванням можливе лише у випадку, коли особа перебуває у статусі підозрюваного, обвинуваченого або підсудного.

Під час судового розгляду не встановлено наявність вироку суду щодо позивача про вчинення дій, що підпадають під ознаки злочину, на якій вказується у виступі, чи на час поширення оспорюваної інформації стосовно позивача складено та повідомлено про підозру у тому кримінальному правопорушенні, про які зазначено у виступі.

При цьому наведені висловлювання носять стверджувальний характер та не мають на меті звернення до правоохоронних органів про перевірку наведених фактів.

В той же час системний аналіз зазначених норм права з урахуванням релевантної практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію особи, може бути визнана лише сама така інформація, висловлена чи написана відповідачем у цій категорії справ. Тобто, предметом спору у цій категорії справ є спірна інформація, що передається дослівним цитуванням (без редагування, корегування, власного розуміння позивача).

Тобто, конкретно висловлена особою інформація (сказана, написана, надрукована в ЗМІ) повинна бути предметом дослідження та правового аналізу у справах про захист честі, гідності і ділової репутації. Саме сказані висловлювання відповідачем, тобто дослівне твердження, досліджуються на предмет оціночності суджень із урахуванням вживаних особою слів та виразів із використанням мовно-стилістичних засобів.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 303/7289/17.

В той же час звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач просить визнати недостовірною та спростувати не конкретну цитату із виступу відповідача, а окремий вислів, який є його власною оцінкою та інтерпретацією, а тому позовні вимоги не можуть бути задоволені.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Підчас розгляду справи не було доведено наявність складу правопорушення, що може бути підставою для задоволення позову в частині захисту гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації позивачів, а тому суд не вбачає підстав, в розумінні положень ст. 23 ЦК України, вважати, що дії відповідачів спричинили позивачам моральну шкоду.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов про захист честі, гідності, ділової репутації ОСОБА_1 не обґрунтований та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення виготовлене 03 червня 2024 року.

Суддя А.П.Сидоренко