Провадження №2/523/6397/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Дяченко В.Г.,

за участю секретаря судового засідання -Томілко М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні усну заяву ОСОБА_1 відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1, Головного Управління Національної поліції в Одеській області, Головного Управління Державної казначейської служби України в Одеській області про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться вищевказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2024 року відкрито загальне позовне провадження.

10 грудня 2024 року у підготовчому судовому засіданні позивачем ОСОБА_1 заявлено відвід судді Суворовського районного суду м. Одеси Дяченко В.Г. від розгляду справи № 523/17660/24. Заява мотивна тим, що головуючий по справі оголосив про відкладення судового засідання з підстав передбачених п.1 ч.2 ст. 223 ЦПК України, що на думку заявника є не допуском його до правосуддя.

З цих підстав ОСОБА_1 вважає, що суддя Дяченко В.Г. не може розглядати справу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши заявника, суд прийшов до наступного висновку.

Так як заява про відвід головуючого судді заявлена в судовому засіданні, тобто пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, тому заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно частини першої та другої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Вказані заявником в усній заяві про відвід судді доводи на підтвердження неупередженості та необ`єктивності головуючого судді Дяченко В.Г. є недоведеними, позаяк прийняття суддею Дяченко В.Г. під час судового розгляду справи процесуальних рішень, жодним чином не може свідчити про упередженість або необ`єктивність судді Дяченко В.Г.

Додатково, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Крім того, як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13.06.2007 року №8, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення в порядку, визначеному положеннями ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про відвід, оскільки обставини, на які посилається заявник, зводяться виключно до незгоди з процесуальними діями судді, що за ч.4 ст.36 ЦПК України не є підставою для відводу.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді, - визнати необгрунтованою та залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 10.12.2024 року.

Суддя