Справа № 358/1817/23 Провадження № 2/358/264/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Лебединець Г.С.

секретаря судового засідання: Ведмеденко І.В.

за участю: представник позивача: ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м. Богуслав цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Богуславської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Богуславського районного суду Київської області на розгляді перебуває цивільна справа за позовом Виконавчого комітету Богуславської міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В судовому засіданні судом на обговорення поставлено питання щодо доцільності проведення опитування малолітніх дітей ОСОБА_3 , 2015 року народження та ОСОБА_4 , 2017 року народження, за участю психолога на предмет їх ставлення до батька та проживання із ним.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 зазначила про доцільність проведення такого опитування дітей з використанням проективних та інших методик без прямих питань, як травмуючого фактору та можливість проведення опитування дітей психологом Комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр» Богуславської міської ради Київської області ОСОБА_5 .

Відповідач ОСОБА_2 не заперечував проти проведення опитування дітей психологом.

Відповідно до ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї (ч. 1). Дитина, яка може вислювити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном (ч. 2).

Згідно з ч. 2 ст. 14 Закону України "Про охорону дитинства", дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Статтею 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991, у редакції зі змінами, схваленими резолюцією № 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року встановлено, що держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Суд враховує практику Європейського Суду з прав людини у зазначеній категорії спорів, зокрема, рішенням Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" та рішенням від 27 листопада 1992 року у справі "Олссон проти Швеції", зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

З огляду на те, що під час розгляду справи виникла необхідність в отриманні пояснень малолітніх дітей, з метою захисту прав останніх, а також повного, об`єктивного розгляду справи, з`ясуванні всіх обставин, викладених у позові, суд дійшов до висновку про задовлення клопотання представника позивача.

Керуючись ст. 171 СК України та ст. 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Доручити дитячому психологу Комунальної установи «Інклюзивно-ресурсний центр» Богуславської міської ради Київської області Царенко Юлії Василівні (вул. Святогірська, 54, м. Богуслав, Обухівський р-н, Київська обл) провести бесіду з малолітніми дітьми: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без присутності заінтересованих осіб з використанням проективних та інших методик без прямих питань, як травмуючого фактору. Під час проведення співбесіди з дітьми доручити дитячому психологові з`ясувати наступні питання:

1) Ставлення дітей до батька ОСОБА_2 та які взаємовідносини між ними склалися?

2) Чи виявляють вони бажання проживати разом із батьком та його новою родиною?

3) Чи мають діти відчуття захищеності в родині батька та потребу в батьківській турботі?

Зобов`язати дитячого психолога ОСОБА_5 надати суду висновок проведеної бесіди з дітьми до 22.04.2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: суддя Г. С. Лебединець