Провадження №2-н/389/260/24
Ухвала

іменем України

03 червня 2024 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Савельєва Оксана Валентинівна, розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі» в особі Кропивницької філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу,

встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газуу розмірі 3572 грн 42 коп, 3% річних в розмірі 28 грн 46 коп, інфляційних втрат в розмірі 24 грн 17 коп та сплачений судовий збір у розмірі 242 грн 24 коп.

Дослідивши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя дійшов висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Статтею 163 ЦПК України визначена форма і зміст заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч.1 ст.163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Згідно з ч.4 ст.163 ЦПК України, якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має електронний кабінет, заявник надалі повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви, виключно в електронній формі.

Системний аналіз норм статті 163 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що заяву про видачу судового наказу може бути подано, також, і в електронній формі, проте виключно у випадку, якщо боржник має електронний кабінет. У такому випадку надалі усе листування суду із стягувачем та боржником здійснюється через підсистему «Електронний суд».

Разом з цим, заява про видачу судового наказу подана через електронний кабінет Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. При цьому, заявником у вказаній заяві зазначено про відсутність у ОСОБА_1 електронного кабінету у підсистемі Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

Перевіривши дані підсистеми «Електронний суд», суддею встановлено відсутність у боржника електронного кабінету, що виключає можливість здійснення обміну інформацією з нею в електронному вигляді, зокрема надсилання їй примірника заяви з додатками. Вказане підтверджується відповіддю №972301 про відсутність зареєстрованого електронного кабінету у ЄСІТС.

Таким чином, заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи заявнику необхідно було подавати саме у письмовій формі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст.163 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З огляду на викладене, враховуючи те, що заява подана з порушенням вимог ст.163 ЦПК України, у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Крім того, суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 169 ЦПК України передбачено, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, боржникові на його офіційну електронну адресу або рекомендованим листом із повідомленням про вручення, чи цінним листом з описом вкладеного, якщо офіційної електронної адреси боржник не має. Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Чинним ЦПК України не передбачено таких вимог для подачі заяви про видачу судового наказу, як необхідність надання її копії з додатками для боржника(ів).

Зважаючи на приписи ч.1 та ч.2 ст. 169 ЦПК України, суд застосовує положення ч.9 ст.10 ЦПК України, згідно з якими, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно з ч.1 ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Отже, у випадку звернення до суду із заявою про видачу судового наказу у письмовій формі (ч.1 ст.163 ЦПК України), до неї обов`язково додаються примірники такої заяви з додатками для надсилання боржнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160, 163, 165, 167, 258-260 ЦПК України, суддя,

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі» в особі Кропивницької філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти дня з дня її складання.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва