Справа № 713/3951/23
Провадження №2-о/713/21/24
РІШЕННЯ

іменем України

03.06.2024 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Осокіна А.Л., з участю секретаря Поляк А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 про встановлення факту проживання та встановлення особи, заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби у Чернівецькій області,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся в суд із заявою про встановлення факту проживання та встановлення особи, посилаючись на таке.

Вона, ОСОБА_1 (до шлюбу - ОСОБА_3 ) народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Мигове Вижницького району і до 1985 року вона проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Та з січня 1986 року по вересень 1991 року вона проживала в АДРЕСА_1 без реєстрації.

22.03.1983 року вона отримала паспорт громадянина СРСР НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 вона у неї народився син ОСОБА_4

25.11.1985 р. вона уклала шлюб з ОСОБА_5 та у зв`язку зі зміною прізвища отримала паспорт громадянина СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_2 від 17.01.1986 року.

06.09.1987 шлюб між нею та ОСОБА_5 було розірвано.

У вересні 1991 року вона виїхала на заробітки до Туркменістану, де проживала в м.Ашхабад по 07.02.1992 р. Та у зв`язку з втратою паспорта їй було видано новий паспорт громадянина СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_3 від 07.08.1992, виданий Ашхабадським РОВС.

25.09.2023 ОСОБА_1 звернулась із заявою про видачу їй паспорта громадянина України. 19.10.2023 УДМС в Чернівецькій області надав відмову в оформленні паспорта.

Виходячи з викладеного заявник просить суд встановити юридичний факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Ухвалою від 28.12.2023 заяву залишено без руху, та ухвалою від 19.01.2024 відмовлено у відкритті провадженні на підставі ч.4 ст.315 ЦПК України у зв`язку з тим, що із заяви вбачається спір про право.

Постановою від 06.03.2024 Чернівецького апеляційного суду скасовано ухвалу Вижницького районного суду від 19.01.2024 про відмову у відкритті провадження та направлено справу для продовження розгляду.

Ухвалою Вижницького районного суду від 20.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Заявник та її представник у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву у якій просила справу розглянути без їх участі, заявлені вимоги підтримують.

Заінтересована особа Управління Державної міграційної служби у Чернівецькій області в судове засідання свого представника не направила. Надала суду заяву про розгляд справи у відсутності представника

. Крім того, надала суду письмові пояснення, в яких вказала, що оскільки заявник в 1992 році отримала паспорт в Республіці Туркменістан, то це свідчить, що вона не проживала на території України з 1986 року по 1992 рік.

У зв`язку з викладеним заінтересована особа просила суд прийняти рішення з врахуванням вказаних обставин.

Суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності заявника та заінтересованої особи, та ухвалити рішення на підставі наданих документів.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.

Проаналізувавши обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд знаходить, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Дошлюбне прізвище заявника - ОСОБА_6 . Згідно копії свідоцтва про народження вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Мигове Вижницького району.

ОСОБА_7 з 1964 р. до 1985 р. проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Та з січня 1986 року по вересень 1992 року реєстрація місця її проживання в с.Мигове Вижницького району відсутня. Вказане підтверджується довідкою Берегометської селищної ради Мигівського старостинського округу №2 від 24.08.2023 №02-305.

Згідно довідки Берегометської селищної ради Мигівського старостинського округу №2 від 25.07.2023 №02-264 зареєстроване місце проживання ОСОБА_7 в с.Мигове Вижницького району з 07.09.1992 р.

З Акт обстеження вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,, з 1986 по 1992 роки проживала в АДРЕСА_2

З довідки від 26.01.2024 Центрального міжрегіонального управління ДЖержавної міграційної служби в м.Києві вбачається, що паспорт зразка 1974 року видавався 17.01.1986 Вижницьким РВВС Чернівецької області за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та паспорт зразка 1974 року видавався 22.03.1983 Вижницьким РВВС Чернівецької області за заявою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копії форми №198 вбачається, що ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Мигове Вижницького району, її мамою є ОСОБА_8 та батьком зазначено ім`я - « ОСОБА_9 ». Її чоловіком є ОСОБА_5 , з яким вона уклала шлюб 25.11.1985 р. По причині укладення шлюбу з « ОСОБА_10 » вона змінили прізвища з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_10 » та подала заяву про зміну паспорта.

25.09.2023 ОСОБА_1 звернулась із заявою про видачу їй паспорта громадянина України. 16.10.2023 УДМС в Чернівецькій області надав відмову в оформленні паспорта.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про громадянство України", громадянами України є особи, що постійно проживали на території України, станом на 24 серпня 1991 року, а також особи, які приживали на території України, станом на 13 листопада 1991 року і не були громадянами інших держав.

Документи, які, відповідно до законодавства, мають бути надані до міграційної служби для здійснення процедури підтвердження громадянства та отримання паспорту, ОСОБА_1 відсутні.

Згідно Акту обстеження від 13.11.2023 комісії у складі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у присутності свідків ОСОБА_14 , затвердженого старостою ОСОБА_15 , заявник станом на 24 серпня 1991 рік проживала в с.Мигове Вижницького району.

За змістом Указу Президента України № 215/2001, від 27 березня 2001 року, зазначений факт має бути підтверджено відповідним рішенням суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року постійно проживали на території України; особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» 13 листопада 1991 року, проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Згідно з п. 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону, особа, яка станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає, зокрема, судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України, станом на 24 серпня 1991 року.

Відповідно до п. 9 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону, особа яка проживала на території України станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає: в) судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Згідно з п. 10 цього ж Порядку, для встановлення відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону належності до громадянства України особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: - довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року; - копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні за станом на 13 листопада 1991 року; - судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України передбачено перелік фактів, які встановлюються судом в порядку окремого провадження.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 318 ЦПК України, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, серед іншого, повинно бути зазначено докази, що підтверджують факт.

Згідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

На думку суду, факт проживання заявника на території України, за станом на 1991 рік підтверджується Актом обстеження від 13.11.2023 комісії у складі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у присутності свідків ОСОБА_14 , затвердженого старостою ОСОБА_15 .

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство», особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Листом Верховного Суду України, від 01 січня 2012 рок,у про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України, або набрання чинності Законом, від 18 січня 2001 року, «Про громадянство України», є підставою для оформлення належності до громадянства України, відповідно до Закону України «Про громадянство України».

Для встановлення факту належності до громадянства України, залежно від підстав цього встановлення, предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України, станом на 24 серпня 1991 року; постійного проживання на території України, станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання дитини на території України, станом на 24 серпня 1991 року, або станом на 13 листопада 1991 року; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала, станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року; постійного проживання особи на території України чи УРСР на момент набрання законної сили вироку суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо. У зазначених справах як заінтересовані особи повинні брати участь відповідні органи служб громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб.

Питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження за ними врегульовано, крім Закону України «Про громадянство України», також Указом Президента України, від 27 березня 2001 рок,у № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5, від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України, від 27 березня 2001 року № 215 та у відповідності до норм Закону України «Про громадянство України», вказане рішення разом з іншими документами є підставою для отримання ОСОБА_1 громадянства України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку щодо необхідності встановлення юридичного факту постійного проживання ОСОБА_1 на території України, станом на 24.08.1991 рік.

При цьому суд знаходить, що оскільки комісія органу місцевого самоврядування адміністративно-територіальної одиниці, де проживала та проживає заявника, - с.Мигове Вижницкого району, маючи про заявника найбільш достовірні відомості та перевіряючи факт проживання ОСОБА_1 24.08.1991 на території України підтвердила вказану обставину, тому суд знаходить, що сумніви заінтересованої особи в доведеності даної обставини є безпідставними.

Керуючись ст. ст.5, 6, 10, 263-265, 315-319 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 про встановлення факту проживання та встановлення особи - задовольнити.

Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Заявник: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 ) Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області (вул. Шептицького,25 м. Чернівці Чернівецької області),-

Заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області (вул. Шептицького,25 м. Чернівці Чернівецької області),

Повний текс рішення буде складено 03.06.2024

Суддя Андрій ОСОКІН