Провадження №: 6/336/398/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, у складі: головуючого судді - Звєздової Н.С., при секретарі судового засідання Іванченко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви адвоката Слєсарь Олексія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИЛА:

Адвокат Слєсарь О.В., який представляє інтереси ОСОБА_1 та на підставі Ордеру на надання правничої допомоги від 23.05.2024 серії АР №1178433 звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить: 1) визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №336/9766/23 від 07.05.2024, який був виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя; 2) до розгляду цієї заяви по суті, зупинити виконання за вказаним виконавчим листом.

Заяву обґрунтовано тим, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2024 задоволено позов ОСОБА_2 та зобов`язано ОСОБА_1 усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні земельною ділянкою (загального) спільного користування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом її звільнення та заборони розміщувати паркування не приданих для експлуатації автотранспорту, захаращування пожежного проїзду. Також, вказаним рішенням стягнуто з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 1 073,00 грн. Відповідачем було подано заяву про перегляд заочного рішення, яка ухвалою суду від 12.03.2024 залишена без руху, а в подальшому ухвалою від 18.04.2024 повернута заявнику. 21.05.2024 ухвалою Запорізького апеляційного суду було відкрито провадження за скаргою адвоката Слєсаря О.В. на ухвалу суду від 18.04.2024. 21.05.2024 ОСОБА_1 отримав від державного виконавця постанову від 16.05.2024 про відкриття виконавчого провадження (ВП 74978074), яке було відкрито на підставі виданого судом виконавчого листа по справі №336/9766/23. Виданий судом виконавчий лист базується на заочному рішенню від 06.02.2024. Станом на теперішній час, якщо апеляційним судом буле скасовано ухвалу суду від 18.04.2024 і справа повернеться до суду першої інстанції і заяву про перегляд заочного рішення буде прийнято до свого провадження, то наслідком перегляду заочного рішення може бути його скасування. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення буде подано апеляційну скаргу. Отже, процедура оскарження заочного рішення не вичерпана, а тому висновок про набрання судовим рішенням законної сили та видачі на його підставі виконавчого листа є передчасним. Тому виконавчий лист має бути визнано таким, що не підлягає виконанню, оскільки його було видано на підставі рішення, що не набрало законної сили.

Учасники справи не викликалися в судове засідання. Їх неявка не є перешкодою для розгляду справи.

Вивчивши надану заяву та долучені до неї письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Так, положеннями ч.ч.1-3 ст.432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає викона.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Суд зауважує, що наведені в ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав.

Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу 1 книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

В даному випадку, судом не встановлено матеріалами справи наявність вищевказаних підстав.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Із системного аналізу змісту зазначених роз`яснень слід дійти висновку, що до процесуальних підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не відноситься наявність відкритого апеляційного провадження по заяві про перегляд заочного рішення, яке може вплинути на права та обов`язки боржника у виконавчому провадженні.

Крім того, п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, на підставі чого виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Положенням ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Так, судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2024 (справа №336/9766/23, задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та зобов`язано ОСОБА_1 усунути ОСОБА_2 перешкоди у користуванні земельною ділянкою (загального) спільного користування, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом її звільнення та заборони розміщувати паркування не приданих для експлуатації автотранспорту, захаращування пожежного проїзду.

Також, вказаним рішенням стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1 073,00 (одна тисяча сімдесят три) грн.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, вказане заочне рішення набрало законної сили 09.03.2024.

Згідно даних з ОСК по вказаній справі, зареєстрованій в системі документообігу суду (Д-3), 07.05.2024 за заявою стягувачки було видано виконавчий лист, який повністю відповідає резолютивній частині заочного рішення 06.02.2024.

В подальшому представник відповідача адвокат Слєсарь О.В. звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, в якій просив скасувати заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2024 у цивільній справі №336/9766/2.

Ухвалою суду від 12.03.2024 вказану заяву було залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Недоліки суду, зазначені в ухвалі від 12.03.2024 заявником не були усунуті у повному обсязі, у зв`язку з чим, суд ухвалою від 18.04.2024 повернув заяву.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, адвокатом 06.05.2024 було подано апеляційну скаргу.

Згідно наданих суду письмових доказів вбачається, що постановою державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Романовою Мариною Олександрівною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №74978074) з примусового виконання виданого судом 07.05.2024 виконавчого листа №336/9766/23.

Крім того, 21.05.2024 ухвалою Запорізького апеляційного суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2024 про повернення заяви про перегляд заочного рішення.

Суд звертає увагу, що заочне рішення набуває законної сили на загальних підставах, передбачених ст.ст.273, 289,354 ЦПК України.

Так, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

З огляду на те, що станом на теперішній час, відсутнє будь-яке рішення суду, яким би було скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2024 по справі №336/9766/23, у суду відсутні правові підстави в задоволенні поданої адвокатом Слєсарь О.В. в інтересах ОСОБА_1 заяви про визнання виданого виконавчого листа таким, що не підлягає задоволенню.

Суд окремо зауважує, що подана адвокатом вказана заява не містить доказів наділення його довірителем повноваженнями на підписання заяви, оскільки матеріали заяви містять лише копію Ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 23.05.2024 серії АР 1178433, а Договору про надання правничої допомоги від 21.02.2024 (на підставі якого було видано вказаний ордер) та Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю надано не було.

Однак, Ордер це письмовий документ, що у випадках, встановлених ЗакономУкраїни «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законами України, тільки посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, вчинення певних процесуальних дій, а обсяг таких повноважень зазначається у Договорі.

Зазначення адвокатом на ордері про необмеження його процесуальних прав у відповідності до договору про надання правової (правничої) допомоги не є належним підтвердженням обсягу повноважень, в розумінні положень 626 ЦК України.

У разі відсутності довіреності з вичерпним переліком повноважень, правомочність адвоката як представника щодо підписання документів від імені свого довірителя, повинна підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно наданих йому повноважень чи шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/23346/16 від 14.03.2018 року,а також постановах Верховного Суду від 18.10.2018 у справі № 811/1507/18, від 29.09.2019 у справі № 202/5348/18.

Крім того, згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у справі №320/5420/18 від 01.07.2020, Ордер є достатнім документом лише для підтвердження повноважень адвоката представляти інтереси особи, але тільки у Договорі зазначається весь перелік повноважень, наданих стороною адвокату.

Адвокатом при зверненні з вказаним позовом до суду не було надано ані Договору у про надання правової допомоги, ані Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

За таких обставин, заява відповідача ОСОБА_1 підписана представником (адвокатом) за відсутності підтвердження повноважень такої особи на підписання заяви.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.1 ст.432 ЦПК України, з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню до суду, який видав виконавчий документ, може звернутись або боржник, або стягувач.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним повернути вказану заяву без розгляду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Подану адвокатом Слєсарь Олексієм Вікторовичем, який діє в інтересах ОСОБА_1 заяву про визнання виконавчого листа №336/9766/23, виданого 07.05.2024 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зупинення виконавчого провадження (ВП №74978074) з примусового виконання вказаного виконавчого листа повернути без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя: Н.С. Звєздова