Справа № 717/1068/24
Номер провадження2/717/231/24
РІШЕННЯ
03.06.2024 року селище Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого - судді Телешмана О.В.,
з участю секретаря судового засідання Ковальчук А.А.,
позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася,
відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , який зареєстровано 15 серпня 2021 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис за № 1285, стягнути з відповідача ОСОБА_2 , аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, суд -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує повністю, справу просить розглядати в її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю та просить розглядати справу в його відсутності.
Інші заяви та клопотання не надходили.
Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 15 серпня 2021 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про що було зроблено актовий запис №1285, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 15.08.2021 року. Подружжя має малолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_2 від 16.11.2022 року. Шлюбні відносини сторони не підтримують. У подружжя відсутність взаєморозуміння. Позивач категорично проти збереження шлюбу. Відповідач повністю визнав позов.
Відповідач ОСОБА_2 , є батьком малолітньої дочи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в даний час перебуває на утриманні позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_2 від 16.11.2022 року.
Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 105 шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст.56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.
Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.3 ст.55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.
Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідно до ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Право дитини на утримання батьками порушується відповідачем, оскільки останній не утримує матеріально свою дитину на належному рівні.
Відповідач визнав позов повністю.
Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності визнаних представником відповідача обставин або добровільності їх визнання.
Отже, між позивачем та відповідачем склалися шлюбні правовідносини та правовідносини з приводу утримання дитини.
Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч.2, 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні зі позивачем зобов`язаний нести витрати на утримання дитини та забезпечувати прожитковий мінімум для дитини.
Враховуючи вказані вище обставини справи та законодавство, яке регулює правовідносини, пов`язані з шлюбом, особистими немайновими правами та обов`язками подружжя та порядок припинення шлюбу, зважаючи на те, що позивач категорично заперечує проти збереження шлюбу, а відповідач повністю визнав позов, суд вважає, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.
Суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.05.2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідач в порушення ст.81 ЦПК України не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували ту обставину, що він є непрацездатним та не може надавати матеріальну допомогу своїй дитині.
Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
При визначенні часу з якого слід стягувати аліменти суд враховує, що позовна заява надійшла до суду 01.05.2024 року.
Відповідач не надав суду доказів, що він звільнений від оплати судових витрат. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, то судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід покласти на відповідача, тобто стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави605,60 грн. судових витрат у вигляді судового збору.
Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Відповідач визнав позов повністю, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Відповідно до ч. 3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Суд також вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
На підставі п. 4 ч.2 ст.18, ст.ст. 24,55, 56, 105, 110, 112, 179 - 183, 186, 191 СК України, керуючись ст.ст.2-13,76-80,133,141,200,206, 258, 259, 263-265,ЦПК України, керуючись ст. ст. п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_1 (проживає АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 ) та ОСОБА_2 (проживає АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_5 та паспорт НОМЕР_6 ), який був зареєстрований 15 серпня 2021 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про що був зроблений актовий запис за № 1285 розірвати.
Стягнути із ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, тобто з 01 травня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1281(одну тисячу двісті вісімдесят одну) гривню 50 (пятдесят) копійок.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, тобто 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кельменецький районний суд Чернівецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 3 червня 2024 року.

Суддя Телешман О.В.