1Справа № 335/8757/23 4-с/335/17/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевській районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Куян О.С., представника заявника адвоката Волошиної Є.В., представника боржника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 , в особі представника-адвоката Волошиної Євгенії Вячеславівни, на постанови заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зупинення вчинення виконавчих дій, -

ВСТАНОВИВ:

Стягувач ОСОБА_2 , в особі представника-адвоката Волошиної Є.В., звернувся до суду із вказаною скаргою на дії державного виконавця, в якій просить визнати неправомірними постанови заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Соколенко С.М. від 26.01.2024 про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №73976475 та №73976797; зобов`язати заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Соколенко С.М. скасувати вказані постанови та поновити виконавчі провадження.

В обґрунтування скарги зазначено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2024 позов ОСОБА_2 , в особі представника-адвоката Волошиної Є.В., до Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати, задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», у тому числі з рахунків його відокремленого структурного підрозділу Придніпровське виробниче управління Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі у сумі 21 857 гривень 52 копійки. Стягнуто з Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», у тому числі з рахунків його відокремленого структурного підрозділу Придніпровське виробниче управління Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь ОСОБА_2 , витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 гривень. Стягнуто з Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок.

На підставі даного рішення суду, судом було видано виконавчі листи, які було подано до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

26.01.2024 заступником начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Соколенко С.М. були відкриті виконавчі провадження №73976475 та №73976797.

Постановами начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Соколенко С.М. від 26.01.2024 у вказаних виконавчих провадженнях було зупинено вчинення виконавчих дій, на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», підстава наказ Фонду державного майна України від 04.01.2022 №1 «Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році».

Вказані постанови стягувач отримав 12.02.2024.

Стягувач вважає постанови про зупинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №73976475 та №73976797 незаконними, та такими, що підлягають скасуванню.

Як зазначає стягувач, приватизація АТ «ЗАлК» відбувається з 2018 року, що свідчить про її тривалість.

Зупинення виконавчих проваджень порушує права стягувача на виконання судового рішення та отримання за цим рішенням заробітної плати стягувача, є непропорційним меті вручання у права стягувача. Державний виконавець, зупиняючи виконавчі провадження, не врахував Закон України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Крім того, на час винесення рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати, АТ «ЗАлК» вже було включено до переліку об`єктів, які підлягають приватизації.

Також стягувач вважає, що у спірних правовідносинах втручання держави у право на працю та право на мирне володіння майном здійснюється з відвертим порушенням принципу верховенства права, метою такого втручання є запобігання знецінення активів підприємств, що підлягають приватизації, та перетворення таких підприємств на повністю недоторканих перед законом і судом, шляхом надання їм можливості не виконувати будь-які рішення суду, навіть ті, що не пов`язані безпосередньо із грошовими виплатами.

На думку стягувача, вказані обставини не були враховані виконавцем при винесенні оскаржуваних постанов про зупинення виконавчих дій. У спірних відносинах усуненням порушення є зобов`язання виконавця скасувати незаконні постанови, що матиме наслідком відновлення виконавчих дій аж до повного виконання рішення.

04.03.2024 від представника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Хрипливої Ю.М. надійшов відзив на скаргу ОСОБА_2 на постанови заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зупинення вчинення виконавчих дій, у якому вона просила відмовити у задоволенні скарги.

У вказаному відзиві представник державної виконавчої служби зазначила, що скарга є безпідставною, а постанови заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зупинення вчинення виконавчих дій, є такими, що відповідають Закону.

Так, на виконанні у Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває зведене виконавче провадження ВП №70849359 щодо стягнення заборгованості з АТ «ЗАлК» на користь юридичних та фізичних осіб.

За всіма виконавчими провадженнями, які входять до складу зведеного виконавчого провадження винесено постанови про зупинення вчинення виконавчих дій на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», підстава включення державних підприємств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №73976475 та №73976797, у яких стягувачем є ОСОБА_2 , також зупинені у зв`язку із вищевикладеними обставинами до закінчення строку дії зазначених обставин.

Крім того, у державного виконавця відсутні підстави для вчинення дій відповідно до Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», оскільки у зв`язку із зупиненням виконавчих проваджень на підставі Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не може вживати заходи щодо перевірки та звернення на виявлене у боржника майно та кошти.

У державного виконавця також відсутні підстави для повернення виконавчого документа стягувачу, відповідно до п. 2-4, 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та подальшого звернення до центрального органу виконавчої влади, що реалізує політику у сфері обслуговування бюджетних коштів.

07.03.2024 на адресу суду надійшли заперечення представника АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» Павленка С.І. на скаргу ОСОБА_2 , у яких представник боржника просив відмовити у задоволенні скарги.

В обґрунтування заперечень зазначив, що АТ «ЗАлК» включено до переліку об`єктів, що підлягають приватизації наказом ФДМУ №1 від 04.01.2022 «Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році», та вказаний наказ є безстроковим.

Станом на час розгляду скарги приватизацію АТ «ЗАлК» не завершено, у зв`язку із чим постанови державного виконавця у виконавчих провадженнях №73976475 та №73976797 про зупинення виконавчих дій є такими, що відповідають Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин норми Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на які посилається стягувач.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 адвокат Волошина Є.В. скаргу підтримала та просила її задовольнити з підстав, які викладені у скарзі.

Представник боржника АТ «ЗАлК» - Грицаєнко М.О. проти задоволення скарги заперечив, з підстав, які викладенні у письмових запереченнях.

Представник Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явилась, у відзиві просила розглянути скаргу без участі представника виконавчої служби.

Заслухавши пояснення представників стягувача та боржника, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Як встановлено судом у ході розгляду скарги, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя по справі №335/8757/23 від 13.10.2023 позов ОСОБА_2 , в особі представника-адвоката Волошиної Є.В., до Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати, задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», у тому числі з рахунків його відокремленого структурного підрозділу Придніпровське виробниче управління Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі у сумі 21 857 гривень 52 копійки. Стягнуто з Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», у тому числі з рахунків його відокремленого структурного підрозділу Придніпровське виробниче управління Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь ОСОБА_2 , витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 гривень. Стягнуто з Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 1073 гривень 60 копійок.

Вказане рішення суду набрало законної сили та на підставі даного рішення суду, за заявою ОСОБА_2 , видано два виконавчі листи, які в подальшому були пред`явлені для примусового виконання до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Заступником начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Соколенко С.М. 26.01.2024 винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №73976475 та №73976797, з примусового виконання рішення суду у справі № 335/8757/23.

Постановами заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Соколенко С.М. від 26.01.2024 про зупинення вчинення виконавчих дій, у виконавчих провадженнях №73976475 та №73976797 зупинено вчинення виконавчих дій до завершення обставин, на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із Наказом Фонду державного майна України №1 від 04.01.2022 «Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації», зі змінами та доповненнями.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважать, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У скарзі, яка перебуває на розгляді суду, стягувач ОСОБА_2 посилається на те, що постанови державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій такими, що не відповідають нормам Закону, порушують його законні права та підлягають скасуванню.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців, є Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Також, дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, та визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову (ч. 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження»).

З наведеного убачається, що винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій з визначених ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» підстав фактично є обов`язком державного виконавця.

В оскаржуваних постановах про зупинення вчинення виконавчих дій від 26.01.2024 у виконавчих провадженнях №73976475 та №73976797, зазначено, що вчинення виконавчих дій зупинено, на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із Наказом Фонду державного майна України №1 від 04.01.2022 «Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації», зі змінами та доповненнями.

Порядок приватизації державного майна визначений у ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», приватизація об`єкта вважається завершеною з моменту його продажу та переходу до покупця права власності або завершення розміщення всіх акцій, передбачених до продажу планом розміщення акцій, і оформлюється наказом відповідного органу приватизації.

АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» є суб`єктом господарювання державного сектору економіки, 68,0095% акцій статутного капіталу якого належить Державі, та його господарська діяльність контролюється, координується і узгоджується Фондом державного майна України, відповідно до вимог чинного законодавства.

Наказом ФДМУ № 1 від 04.01.2022, з врахуванням змін згідно Наказу ФДМУ № 978 від 02.09.2022 та Наказу ФДМУ № 465 від 10.03.2023, АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» включено до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації, який є у вільному доступі та розміщений на офіційному веб-сайті ФДМУ.

Вказана обставина щодо включення боржника АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» до переліку об`єктів малої приватизації є встановленою та не оспорюється учасниками розгляду скарги.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що зупиняючи виконавчі дії у виконавчих провадженнях №73976475 та №73976797, державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки АТ «ЗАлК» включено до переліку об`єктів малої приватизації, та вказана приватизація не завершена на час винесення оспорюваних постанов та на час розгляду цієї скарги.

До того ж, зупинення вчинення виконавчих дій з підстав, визначених ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», у тому числі у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації, є обов`язком державного виконавця.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі якого було зупинено вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №73976475 та №73976797, не містить виключень щодо зупинення вчинення виконавчих дій, у тому числі у разі стягнення з боржника заробітної плати.

При цьому, зупинення виконавчого провадження - це припинення вчинення виконавчих дій, обумовлене обставинами, що перешкоджають їх вчиненню, передбаченими у нормах Закону України «Про виконавче провадження», які не можуть бути усунуті ані виконавцем, ані учасниками виконавчого провадження, протягом певного проміжку часу. У зв`язку із зупиненням виконавчого провадження виконавець не має права вчиняти будь-які виконавчі дії по такому виконавчому провадженню допоки існують обставини, якими обумовлено зупинення виконавчого провадження, до того моменту, поки останнє не буде відновлено на підставі постанови виконавця.

Схожі висновки у постанові Верховного Суду від 18.06.2020 у справі № 796/165/18 (провадження № 61-2247ав20).

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 07 грудня 2022 року у справі № 908/1525/16 (провадження № 12-65гс21), приписи пункту 12 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» є доступними, чіткими, однозначними, а дії держави з виконання цих приписів - передбачуваними і для позивача, і для відповідача. Зупинення вчинення виконавчих дій на час приватизації боржника є обмеженням, передбаченим законом, з метою забезпечення суспільного інтересу у контролі за реалізацією певного майна у складі єдиного майнового комплексу суб`єкта господарювання задля прискорення його господарської діяльності під управлінням ефективного приватного власника. Така мета досягається, зокрема, через зупинення виконавчого провадження про стягнення коштів із боржника, який включений до переліку підприємств, що підлягають приватизації.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що заступник начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Соколенко С.М., приймаючи оскаржувані у даній справі постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №73976475 та №73976797, на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», діяла в межах спеціального закону, оскільки АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» включено до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації.

Доводи скарги з приводу того, що зупинення вчинення виконавчих дій не має строку, суд вважає безпідставними, оскільки в оскаржуваних постановах зазначено, що вчинення виконавчих дій зупиняється до завершення обставин, які стали підставою для такого зупинення, тобто до завершення приватизації, що відповідає вимогам ч. 7 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилання стягувача на необхідність, у даному випадку, застосування норм Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», суд вважає безпідставними, оскільки вказаний Закон не підлягає застосуванню у даних правовідносинах.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про акціонерні товариства», державними акціонерними товариства є акціонерні товариства, 100 відсотків акцій у статутному капіталі яких перебувають у державній власності.

У статутному капіталі АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» перебуває менше ніж 100 відсотків акцій у державній власності, а відтак АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» не має статуту державного підприємства (акціонерного товариства).

Також, АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» не відповідає критеріям законодавчого визначення юридичної особи, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, що міститься у ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

ОСОБА_2 у своїй скарзі також зазначав, що зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях де він є боржником, порушує його право на мирне володіння майном.

У контексті статті 1 Першого протоколу Конвенції, майном є заробітна плата, а також присуджені судом виплати.

Неспроможність державних органів надати заявнику майно, присуджене йому згідно з остаточним рішенням суду становить втручання, несумісне з гарантіями, закріплениними в пункті 1 статті 1 Першого протоколу (рішення у справах «Бурдов проти Росії» від 07 травня 2002 року, «Войтенко проти України» від 29 червня 2004 року).

Суд приймає до уваги ту обставину, що рішення суду за яким здійснюється стягнення на користь ОСОБА_2 ухвалено 13.10.2023, виконавчі листи отримані ОСОБА_2 16.01.2024, а відтак з урахуванням короткого проміжку часу невиконання судового рішення відсутні підстави вважати, що відбулось непропорційне втручання держави у майнове право скаржника.

Враховуючи викладені вище обставини, суд доходить до висновку, що підстави для задоволення цієї скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 259, 260, 449, 450, 451 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 , в особі представника-адвоката Волошиної Євгенії Вячеславівни на постанови заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зупинення вчинення виконавчих дій, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги у 15-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини ухвали складені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 21 березня 2024 року.

Повний текст ухвали складено 26.03.2024.

Суддя К.В. Гашук