Справа № 127/6323/24
Провадження №2/145/901/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" травня 2024 р. смт Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Копилової Л. В.

за участю секретаря Мигдальської Н.М.

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства, стягнення аліментів на утримання дітей та дружини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка, в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до відповідача про встановлення батьківства, стягнення аліментів на утримання дітей та її утримання до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що з відповідачем в зареєстрованому шлюбі не перебувала, в період їх спільного проживання у них народилося двоє дітей: дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Запис про народження дітей у їх свідоцтвах про народження здійснено відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Відповідач своє батьківство відносно дітей не визнає та у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає.

У зв`язку з чим просить суд визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей на користь кожного у розмірі по 1/6 частині від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за найменшою дитиною до досягнення трьох років, відповідач зобов`язаний надавати також і їй допомогу. Таку допомогу він не надає і надавати відмовляється. Тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 лютого 2024 року і до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На розгляд справи до суду позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 не з`явилися, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 на розгляд справи до суду не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутність. Позовні вимоги про визнання батьківства визнав повністю, щодо стягнення аліментів на утримання дітей просив стягувати їх в мінімальному розмірі встановленому законом, оскільки на його утриманні перебуває неповнолітній дванадцятирічний брат. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини просив відмовити в їх задоволенні.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Зі свідоцтва про народження, виданого виконавчим комітетом Строїнецької сільської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 3 від 17.06.2020 року, вбачається, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком якої зазначено ОСОБА_6 , матір`ю - ОСОБА_1 (а.с.7).

Відповідно свідоцтва про народження, виданого Тиврівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально- Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 50 від 01.06.2021 року, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком якого зазначений ОСОБА_6 , матір`ю - ОСОБА_1 (а.с.8).

З витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян вбачається, що відомості про батька ОСОБА_7 та ОСОБА_8 записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с.9-10).

Неповнолітні діти - ОСОБА_9 та ОСОБА_6 зареєстровані та проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 (а.с.11-14).

Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Згідно зі ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги визнання відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог, суд приходить до висновку про доведеність його факту батьківства відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому позовні вимоги про визнання батьківства підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

При ухиленні від цього обов`язку, відповідно до ч.3 ст.181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено з 1січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років у розмірі 2563 грн., для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 3196 грн.

А отже, 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 січня 2024 року становить 1281,50 грн., для дітей віком від 6 до 18 років 1598 грн.

Враховуючи обов`язок обох батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, відсутність у суду доказів щодо матеріального та сімейного стану обох батьків, часткове визнання відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 в цій частині та стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в законодавчо встановленому розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом 26 лютого 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Оскільки малолітній син сторін ОСОБА_5 , 23 травня 2021 року проживає з позивачкою та не досяг трирічного віку, а сама позивачка самостійно забезпечити в повній мірі свої щоденні життєві та побутові потреби не має можливості, оскільки щодня виховує та здійснює догляд за малолітньою дитиною, відповідач добровільно коштів на утримання дружини не надає, суд вбачає фактичні та правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання до досягнення сином трьохрічного віку.

В той же час, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на її утримання, суд виходить з того, що з відповідача стягнуті вже аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, а тому приходить до переконання про те, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частки усих видів його заробітку (доходу) щомісячно, і до досягнення сином трирічного віку.

На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена. Тому на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1 211,20 гривень.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 лютого 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 лютого 2024 року і до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів, відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідком апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 03 червня 2024 року.

Суддя Копилова Л. В.