Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4353/24
Провадження № 2/711/1733/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2024 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгакова Г.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа: Перша черкаська державна нотаріальна контора про скасування арешту з нерухомого майна,-

в с т а н о в и в:

Адвокат Прядка В.М., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив скасувати арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8428844, зареєстрований 04.02.2009 реєстратором Першої черкаської державної нотаріальної контори на підставі постанови № б/н від 28.01.2009, СУ УМВС України в Черкаській області, а саме з частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та 2/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 .

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановлено наступне.

За приписами частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК України.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Так, частиною 3 статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак, в порушення вимог пункту 2 частини 3 статті 175 ЦПК України, позовна заява не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у позивача та відповідача.

Крім того, відповідно до вимог частини 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 1 статті 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет на 2024 рік» визначено, що з 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

Позивачем на підтвердження сплати судового збору у встановлених законом порядку та розмірі до матеріалів позовної заяви додано квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 14.02.2024.

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Однак, при перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України встановлено, що судовий збір по квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 14.02.2024 в сумі 1211,20 грн. сплачений по іншій цивільній справі (справа № 711/1334/24, провадження № 2/711/864/24).

Отже, додана до матеріалів справи квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 14.02.2024 на суму 1 211,20 грн. не підтверджує факт сплати позивачем судового збору у встановленому порядку і розмірі, що є порушенням частини 4 статті 177 ЦПК України.

Частиною 1 статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє заявника та надає йому строк на усунення недоліків.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу десятиденний строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу необхідно надати нову редакцію позовної заяви із зазначенням відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету у сторін, у відповідній кількості примірників, а також здійснити оплату судового збору за позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 1 211,20 грн. та надати суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

Крім того, при усуненні зазначених в ухвалі недоліків, позивачу необхідно звернути увагу на обраний нею спосіб захисту порушеного права. Так, Верховний Суд у постанові від 06.05.2024 по справі № 725/3352/23 дійшов до правового висновку, що порушене право спадкоємця може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 4, 133, 174-177, 185, 259-261 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, третя особа: Перша черкаська державна нотаріальна контора про скасування арешту з нерухомого майна - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали.

У разі не усунення зазначених недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г. В. Булгакова