Справа №607/5152/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Черніцької І.М.

за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.

з участю:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адвоката Костишина В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Костишин В.М., звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 6000 грн на дочку та 5000 грн на сина, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття.

В обґрунтування вимог позивач вказала, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2023 року. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею без реєстрації по АДРЕСА_1 . Відповідач щомісячно перераховує аліменти на утримання дітей в розмірі 2900 грн. Однак, вказаної суми для повноцінного утримання дітей не вистачає.

Зазначила, що вона працює у Філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк» та її заробітна плата становить 18 716,33 грн. Її батьки є пенсіонерами, мають хронічні захворювання, батько є особою з інвалідністю ІІІ групи. Таким чином, частину свого доходу вона змушена віддавати на лікування батьків. Дочка ОСОБА_5 навчається у 1 класі Тернопільського класичного ліцею за науково-педагогічним проектом «Інтелект України», у зв`язку з чим вона витрачає додаткові кошти на її навчання та харчування. Крім того, у дітей наявні захворювання, які передбачають систематичне реабілітаційне лікування, спостереження лікарями, придбання спеціального взуття, у зв`язку з цим діти потребують посиленого домашнього догляду. Вказані фінансові витрати практично повністю покриваються нею.

Водночас, відповідач не хворіє та інших дітей немає, працює водієм таксі, однак при наявності автомобіля, яким він користується і який перебуває у власності його батька, він жодного разу не забрав дитину зі школи. Таким чином, вона самостійно опікується інтересами і потребами дітей, займається вихованням, слідкує за їх розвитком та здоров`ям.

Посилаючись на наведене, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 березня 2024 року відкрито провадження у справі та призначеного розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

01 квітня 2024 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву. Вказав, що домовленість між ним та позивачем щодо сплати аліментів виникла у них ще до розірвання шлюбу. Так, у травні 2022 року позивач переїхали з дітьми до своїх батьків та він приїжджав до дітей, привозим їм подарунки та продукти харчування. 12 вересня 2022 року позивач повідомила йому про необхідність сплати аліментів. За усною домовленістю між ними він сплачував аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину. З 13 вересня 2022 року він розпочав вносити кошти на картку позивача. З вересня 2023 року дочка ОСОБА_5 пішла до школи, у зв`язку з чим добавилися витрати на її харчування. За домовленістю з позивачем кожен з них здійснює оплату за харчування дочки за півріччя. Він перерахував на банківську картку позивача всю суму за харчування 425 грн щотижня (з розрахунку 85 грн на день) за все перше півріччя навчання дочки.

Зазначив, що з 2015 року він не має постійного місця роботи, не займається господарською діяльністю, сталого чи постійного доходу не має. Водночас, вживає всі необхідних заходів для дотримання та виконання домовленостей з позивачем щодо утримання їх дітей.

Крім того, реабілітаційне лікування, про яке вказує позивач, полягає у курсах масажу двічі на рік та відбуваються не безоплатній основі. Таким чином, позивач не несе додаткових витрат на ці процедури. Також, позивач не є єдиною дитиною в сім`ї, а тому піклується про батьків не самостійно, а разом з сестрою.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Присутній в судовому засіданні представник позивача адвокат Костишин В.М. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказав, що з вересня 2022 року він сплачує аліменти у розмірі, обумовленому з позивачем, а саме у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину. Не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у вказаному розмірі. Також, просив врахувати, що він офіційно не працює та інших утриманців крім дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не має.

Судом встановлено, що 25 липня 2015 року сторони зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2023 року.

Від даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 23 грудня 2016 року, виданим Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №2925 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 28 вересня 2021 року, виданим Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), актовий запис №2163.

Діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 без реєстрації по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про фактичне місце проживання без реєстрації за №07-19/422.

Відповідач проживає окремо та інших утриманців крім дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не має, про що відповідач зазначив в судовому засіданні.

Як слідує з відповіді Тернопільського класичного ліцею ТМР за №02-12/48 від 26 березня 2024 року, за період з 01 вересня 2023 року по 31 грудня 2023 року вартість сніданку у ліцеї становила 40 грн, вартість обіду 45 грн.

Згідно відповіді Тернопільського класичного ліцею ТМР за №02-12/27 від 19 лютого 2024 року, ОСОБА_3 , учениця 1-Б класу, під час відвідування навчання харчується в їдальні ліцею за батьківські кошти. Вартість сніданку у ліцеї становить 45 грн, вартість обіду 50 грн. Дитина навчається за науково-педагогічним проєктом «Інтелект України», згідно договору, укладеного між батьками учнів 1-Б класу та ТОВ «СТЕМ ОСВІТА», вартість навчальних посібників становить 350 грн щомісяця.

Як вбачається з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 29 лютого 2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено діагноз: функціональна недостатність стоп, варусна деформація колінних суглобів.

Як слідує з виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 29 лютого 2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено діагноз: S-подібний сколіоз грудно-поперекового відділу хребта 1 ст., плоскостопість, спазм акомодації OU.

Згідно виписки з рахунку позивача, відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», 03 січня 2024 року, 03 лютого 2024 року та 02 березня 2024 року відповідач ОСОБА_2 здійснював перерахування аліментів на картковий рахунок позивача у розмірі по 2900 грн.

Згідно долучених відповідачем дублікатів квитанцій АТ КБ «ПриватБанк», відповідач з вересня 2022 року щомісячно перераховував на картковий рахунок позивача кошти на утримання дітей в обумовленому сторонами розмірі.

Як вбачається з дублікатів квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» від 02 березня 2024 року та від 05 квітня 2024 року, відповідач ОСОБА_2 перерахував на картковий рахунок позивача ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі по 2900 грн в якості сплати аліментів за березень та квітень 2024 року.

Вказані обставини визнала в судовому засіданні позивачка.

З долучених позивачем медичних документів вбачається, що її батьки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 хворіють та батько є інвалідом ІІІ групи.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних підстав.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Встановлено, що відповідач є молодою особою, працездатного віку, обставин незадовільного стану здоров`я, які свідчать про неможливість працевлаштування останнього, судом не встановлено. Інших утриманців, крім дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , відповідач не має, про що зазначив у судовому засіданні. Відтак, відповідач має можливість матеріально утримувати своїх дітей.

Водночас, судом встановлено, що дочка ОСОБА_5 на даний час навчається у школі, у зв`язку з чим зросли витрати на її утримання, оскільки остання для навчання потребує придбання підручників, відвідуючи школу, харчується у шкільній їдальні на платній основі. Окрім того, діти сторін хворіють, що також свідчить про необхідність додаткових витрат на їх лікування.

Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є особою молодого, працездатного віку, стан здоров`я задовільний, інших утриманців, крім дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не має, приймаючи до уваги інтереси дітей та забезпечення їх гармонійного розвитку, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача в користь позивача аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3000 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 05 березня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Судом встановлено, що кошти, які в добровільному порядку сплачує відповідач не є достатніми для забезпечення необхідного рівня життя, навчання та виховання дітей, для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

При цьому, враховуючи той факт, що відповідачем у березні 2024 року та квітні 2024 року здійснено перерахування на картковий рахунок позивача аліментів у розмірі по 2900 грн, визначений судом розмір аліментів слід стягувати за вирахуванням сплачених ОСОБА_2 аліментів у розмірі 5800 грн за березень-квітень 2024 року.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів в достатній мірі забезпечить потреби та нормальні умови життя дітей, враховуючи їх вік.

При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, вік та потреби дітей, для забезпечення їх гармонійного розвитку, відсутність у відповідача інших утриманців.

Водночас, позивачем не доведено належними та достатніми доказами, можливість відповідача сплачувати аліменти на дочку ОСОБА_7 у розмірі 6000 грн та сина ОСОБА_6 у розмірі 5000 грн щомісячно.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн., але не менше 50 % (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, та на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3000 (три тисячі) грн., але не менше 50 % (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 05 березня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття, за вирахуванням сплачених ОСОБА_2 аліментів у розмірі 5800 грн. за березень-квітень 2024 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 24 травня 2024 року.

Головуюча суддя І.М. Черніцька