УХВАЛА

27 травня 2024 року

м. Київ

справа № 404/7235/22

провадження № 61-1972сво24

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Червинської М. Є. (суддя - доповідач),

суддів: Гулька Б. І., Крата В. І., Луспеника Д. Д., Синельникова Є. В., Фаловської І. М.,

розглянув справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 24 січня 2024 року у складі колегії суддів: Чельник О. І., Єгорової С. М., Карпенка О.Л.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач є її онуком, проте не надає їй матеріальної допомоги, якої вона потребує через втрату житла внаслідок військової агресії російської федерації, а також у зв`язку з відсутністю необхідних коштів на життя та необхідні медичні препарати.

Посилаючись на наведене, просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на своє утримання у розмірі 1/8 частини заробітку щомісячно, починаючи з дня звернення з цим позовом і пожиттєво.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда 29 березня 2023 року у складі судді Павелко І. Л. позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь та на утримання ОСОБА_1 у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу), починаючи стягнення з 14 грудня 2021 року щомісячно і пожиттєво.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 квітня 2023 року виправлено описку у вказаному судовому рішенні.

Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи норм статті 266 СК України, згідно з якою повнолітні внуки, правнуки зобов`язані утримувати непрацездатних бабу, діда, прабабу, прадіда, які потребують матеріальної допомоги і якщо у них немає чоловіка, дружини, повнолітніх дочки, сина або ці особи з поважних причин не можуть надавати ї належного утримання, за умови, що повнолітні внуки, правнуки можуть надавати матеріальну допомогу.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, особа, яка не брала участі у справі, - ОСОБА_3 оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 24 січня 2024 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 29 березня 2023 року та ухвалу Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 квітня 2023 року закрито.

Враховуючи, що рішенням суду першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_3 не вирішувалося, апеляційний суд закрив апеляційне провадження за її апеляційною скаргою відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

25 грудня 2023 року представник ОСОБА_3 - адвокат Кузнєцова О. П. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду, справу направити на новий апеляційний розгляд.

Підставами касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального та порушення судом норм процесуального права.

Касаційна скарга аргументована тим, що апеляційний суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків щодо закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3

Суди не врахували наявність судового рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 10 червня 2016 року у справі № 220/644/15-ц, яким на її користь з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 .

Наявність оскаржуваного ОСОБА_3 рішення використовується відповідачем для зменшення розміру аліментів на їх спільну дитину, чим потенційно завдає шкоди.

Позивачка не надала суду доказів ані потреби в матеріальній допомозі, ані відсутності чоловіка, повнолітніх дочки, сина та того, що ці особи з поважних причин не можуть надавати їй належного утримання, ані того, що відповідач може надавати їй матеріальну допомогу.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2024 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

14 березня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2024 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 травня 2024 року зазначену справу передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Передаючи справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважала, що є підстави для відступу від висновків щодо застосування частини першої статті 352 ЦПК України в подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 16 січня 2018 року у справі № 681/2192/15-ц (провадження № 61-605св17), від 22 січня 2020 року у справі № 459/3289/18 (провадження № 61-13159св19), у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 13 липня 2022 року у справі № 639/4132/20 (провадження № 61-16450св21) .

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду посилається на те, що у суду касаційної інстанції існує два підходи щодо застосування частини першої статті 352 ЦПК України в подібних правовідносинах.

Так, у постанові від 22 липня 2021 року у справі № 199/8290/20 (провадження № 61-9083св21) Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про те, що за змістом 352 ЦПК України право апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції особи, яка не брала участі у справі, ґрунтується не на гіпотетичній зацікавленості, а на правовій зацікавленості, яка обумовлюються змістом норм матеріального права.

Водночас Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 16 січня 2018 року у справі № 681/2192/15-ц (провадження № 61-605св17), від 22 січня 2020 року у справі № 459/3289/18 (провадження № 61-13159св19), Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 13 липня 2022 року у справі № 639/4132/20 (провадження № 61-16450св21) зробив протилежний висновок за подібних обставин. Верховний Суд, зокрема дійшов переконання, що у разі звернення особи з позовом про стягнення аліментів за одночасної наявності судового рішення про стягнення аліментів на користь інших осіб, яке перебуває на примусовому виконанні, останні мають право брати участь у справі про стягнення аліментів на користь заявника, оскільки мають у ній юридичну зацікавленість до вирішення спору, тобто є заінтересованими особами. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками боржника та особи, яка також звернулася з позовом про стягнення аліментів, проте після ухвалення рішення про стягнення аліментів на користь інших стягувачів (заінтересованих осіб) та перебування його на виконанні. Встановлення обставин з приводу стягнення аліментів на користь заявника та визначення їх розміру впливає на права та обов`язки інших стягувачів аліментів, оскільки може впливати на можливість сплачувати боржником аліменти в раніше визначеному розмірі та призвести до подальшого зменшення розміру аліментів, стягнутих на користь заінтересованих осіб.

Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

З огляду на викладене, касаційна скарга ОСОБА_3 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 24 січня 2024 року підлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

З огляду на вказане справа розглядатиметься Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 24 січня 2024 року.

Призначити справу до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська

Судді:Б. І. Гулько
В. І. Крат
Д. Д. Луспеник Є. В. Синельников І. М. Фаловська