РІШЕННЯ

іменем України

Справа №621/2122/24

Провадження 2/621/871/24

19 листопада 2024 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді В. Філіп`євої,

секретаря судового засідання А. Бабич

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (не з`явився),

представник позивача адвокат О.Браславська,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є його матір`ю, на момент її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову зазначено, що батьками позивача ОСОБА_5 були ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . У позивача є рідний брат ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є відповідачем по справі. 21.09.2001 року мати і батько розірвали шлюб, після чого мати уклала шлюб вдруге з ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Мати позивача в установленому законом порядку прийняла спадщину після померлого чоловіка, яка складається з 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 . Іншу частину спадкового майна прийняла в порядку спадкування донька померлого від першого шлюбу ОСОБА_9 . 04.11.2013 року позивач придбав у ОСОБА_10 3/4 частки квартири, та разом з матір`ю став співвласником вказаної квартири, де вони разом спільно проживали. ІНФОРМАЦІЯ_5 мати позивача померла. На випадок своєї смерті вона заповіту не залишила. Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 . ЇЇ спадкоємцями за законом є діти відповідач ОСОБА_11 та позивач ОСОБА_3 . З грудня 2013 року позивач постійно проживав (без реєстрації) разом зі своєю матір`ю до її смерті, та продовжує там проживати й опікуватися цією квартирою, а тому вважає, що прийняв спадщину в силу положень статті 1268 ЦК України. Рідний брат позивача - відповідач ОСОБА_11 спадщину після смерті матері не приймав, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався. 03.06.2024 року через свого представника позивач звернувся до приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Л.Кожушної з документами для видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_4 , однак приватний нотаріус Л.Кожушна відмовила у видачі свідоцтва з підстав відсутності документів на підтвердження факту прийняття ОСОБА_12 спадщини після померлої матері, про що винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 1-6).

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 20.06.2024 року відкрито провадження за позовною заявою в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче засідання у справі (а.с. 40).

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 08.10.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 118).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_13 підтримала позовну заяву та просила її задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що позивач разом із відповідачем зареєстровані за спільною адресою по АДРЕСА_2 , однак фактично за вказаною адресою проживає тільки відповідач зі своєю сім`єю: дружиною та донькою. Позивач у 2013 році придбав частку квартири АДРЕСА_1 у попередньої власниці ОСОБА_10 , а інша частка цієї ж квартири вже належала його матері ОСОБА_4 . З 2013 року і по теперішіній час позивач проживає у квартирі, зберігає свої особисті речі, сплачує комунальні послуги, тощо. Мати ОСОБА_4 весь час до своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 також проживала за цією адресою спільно з позивачем. Він опікувався матір`ю, разом вели домашнє господарство, після її смерті здійснював поховання. Тобто , позивач є таким, що прийняв спадщину відповідно до положень статті 1268 Цивільного кодексу України, в зв`язку з чим просила задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_11 позовні вимоги визнав в повному обсязі та вказав, що позивач є його молодшим рідним братом. Вони разом зареєстровані в батьківській хаті за адресою: АДРЕСА_2 , однак фактично за цією адресою живе тільки сам відповідач з дружиною та донькою. Ще за життя матері ОСОБА_4 між ними було узгоджено, що батьківська хата за вказаною адресою залишається відповідачеві, а квартира АДРЕСА_1 після смерті мами залишається позивачу ОСОБА_14 . Тому він (відповідач) і не звертався до нотаіральної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері, оскільки є домовленість, що успадковує все брат. В 2013 році позивач придбав частку квартири, яка належала попередній власниці ОСОБА_15 , і проживав в цій квартирі спільно з матір`ю до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, продовжує там проживати та зберігати особисті речі. До будинку, де він зареєстрований, він приходить тільки у гості до нього як до брата. Його постійним житлом є вище вказана спадкова квартира. Тому не заперечує проти задоволення позову.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що відповідач по справі є її рідним батьком, а позивач - її рідний дядько. Весь час з дитинства вона проживає з батьком і матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 , а дядько - позивач ОСОБА_17 разом із бабусею ОСОБА_4 проживав у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . Вона змалку приходила в гості до бабусі, де постійно мешкав і її дядько, а вони, в свою чергу, на свята приходили до них. ІНФОРМАЦІЯ_2 бабуся померла, а дядько весь час її доглядав та здійснював поховання. На даний час дядько продовжує жити в тій квартирі, пересилає їй грошові кошти, щоб вона сплачувала комунальні послуги, коли він відсутній, бо зараз знаходиться на службі в ЗСУ.

Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст.ст.76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідка у справі, дослідивши письмові докази, судом встановлено:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець м. Зміїв Харківської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 26.11.1999 Зміївським РВ УМВС України в Харківській області, Довідкою Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (а. с. 24-25, 39).

ІНФОРМАЦІЯ_7 народився позивач ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Готвальдовським районним відділу ЗАГСа 07.07.1983 року, актовий запис про народження №162 від 07.07.1983 року (а.с. 10, 27).

ІНФОРМАЦІЯ_8 народився відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження (повторно) серії НОМЕР_3 , виданим Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 21.02.2017 року, актовий запис про народження №135 від 12.06.1979 року вчиненого Відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області (а.с. 35).

Батьками позивача та відповідача, згідно зазначених Свідоцтв, вказані ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

10.12.2004 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №154 від 10.12.2004 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб (повторно), серії НОМЕР_4 , виданим 12.06.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області (а.с. 17, 29).

Згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_5 , виданого 12.06.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Зміїв Зміївського району Харківської області (а. с. 15, 30).

ІНФОРМАЦІЯ_5 спадкодавиця ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 04.03.2022 року Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), (а. с. 36).

Станом на момент своєї смерті ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с. 28).

За життя спадкодавиці ОСОБА_4 на праві власності належала 1/4 частка квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданого 09.02.2008 року Зміївською державною нотаріальною конторою, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП "Зміївське бюро технічної інвентаризації" (а.с. 12, 16, 31, 32).

Позивач ОСОБА_1 , є власником 3/4 частки цієї ж квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу, посвідченого 04.11.2013 року приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Л.Лещенко, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №12187264 від 04.11.2023 року (а.с. 33, 34).

31.05.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Л.Кожушної за заявою про прийняття спадщини (а.с. 48).

Приватним нотаріусом Чугуївського районного нотаріального округу Л.Кожушною було заведено спадкову справу № 101/2024, відомості про реєстрацію якої внесено до Спадкового реєстру 31.05.2024 року, номер витягу 77168668.

Відомості про наявність інших спадкоємців, які б звернулися до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини, в матеріалах нотаріальної справи відсутні. (а.с. 37, 38, 49-95) .

Постановою приватного нотаріуса Чугуївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушної Л. М. №329/02-31 від 03.06.2024 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (а. с. 38).

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне:

Відповідно до ч. 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно положень статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин, та які правові норми підлягають застосуванню до цих правовідносин.

В даному випадку спірним є факт спільного проживання позивача ОСОБА_1 зі своєю матір`ю ОСОБА_4 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ч.2 статті 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 23 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до статей 1216, 1217 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За змістом норми статті 1268 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Зокрема, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи, згідно з частиною першою статті 29 ЦК України, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

В судовому засіданні належними та допустимими доказами доведено факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 разом з матір`ю спадкодавицею ОСОБА_4 станом на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_3 . Вказана квартира є спільною частковою власністю позивача та спадкодавиці, у вказаному житлі він зберігає особисті речі й проживає з 2013 року, тобто моменту придбання частки квартири у власність.

Відповідачем вказаний факт не заперечувався, доказів постійного проживання позивача чи померлої спадкодавиці в іншому місці матеріали справи не містять.

Метою встановлення вказаного факту є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; а чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

За таких обставин, позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Позивачем не заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, в зв`язку з чим, дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, питання розподілу судових витрат між сторонами відповідно до статті 141, 142 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує

На підставі викладеного, керуючись статями 12, 13, 76-81, 89, 223, 247, 258-259, 263-265, 272, 273, ч.2 ст.315, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_7 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 29.11.2024 року.

Суддя В. Філіп`єва