"28" червня 2024 р. Справа № 363/1904/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лукач О.П.,

за участю секретаря Мітясова Д.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Бойчука В.П.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача адвоката Росинця О.В.,

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Вишгороді заяву представника позивача адвоката Бойчука Володимира Петровича про відвід головуючому судді у цивільній справі №363/1904/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Вишгородської міської ради Київської області, Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради Київської області, про визначення місця проживання малолітньої дитини, та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Вишгородської міської ради Київської області, Служба у справах дітей Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, про визначення місця проживання малолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває вказана цивільна справа, розгляд якої призначено на 28.06.2024 на 13:45.

28.06.2024 до суду від представника позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) адвоката Бойчука В.П. надійшла заява про відвід судді Лукач О.П. від розгляду цивільної справи №363/1904/23 з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

В обґрунтування заяви про відвід судді зазначено про її упередженість, не погоджуючись із процесуальними рішеннями щодо відмови у долученні до матеріалів справи доказів, про які сторона позивача повідомляла у підготовчому провадженні; на думку позивача, суддя закрила підготовче провадження без достатніх правових підстав, всупереч заперечень сторони відповідача та при наявності об`єктивних даних, що обидві сторони не подали усіх доказів у справі, водночас, сторона позивача зазначає про затягування суддею підготовчого провадження, що зумовило радикальну зміну фактичних обставин справи; після оскарження відповідачем ухвали суду від 12.04.2024, сторона позивача вважає, що суддя прийнявши сторону відповідача, навмисно не направила до суду апеляційної інстанції висновки психолога, які були долучені позивачем у судовому засіданні; нерівне ставлення до сторін у справі, на думку позивача, є і те, що у судовому засіданні після постановлення протокольної ухвали про відмову у прийнятті поданих через канцелярію суду доказів, повернула їх представнику в руки, натомість відмовляючи у долучені доказів відповідача, суддя оголосила, що вони будуть скопійовані і їх копії будуть у матеріалах справи. Сторона позивача вважає, що упереджене ставлення судді до розгляду справи свідчить про відсутність наміру об`єктивно розглянути спір та ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом (представника відповідача за зустрічним) адвокат Бойчук В.П. підтримав доводи, викладені у письмовій заяві про відвід судді Лукач О.П.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) ОСОБА_1 підтримав заяву про відвід судді.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) ОСОБА_2 та її представник адвокат Росинець О.В. заперечували щодо задоволення заяви про відвід судді, зазначивши про безпідставність доводів, викладених адвокатом. Відповідач вказуючи про рівність сторін у процесі, вважає, що сторона позивача затягує розгляд справи, переклавши провину у неподані вчасно доказів на адвоката, яка брала участь у підготовчому проваджені.

Представник третьої особи Алахвердієва М.О., поклавшись на розсуд суду, зазначила про відсутність упередженості у діях головуючого судді підчас розгляду справи.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши заяву, суд дійшов висновку про відмову у задоволення заяви адвоката Бойчука В.П. про відвід судді Лукач О.П., з таких підстав.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений статтею 36 та 37 ЦПК України.

Зокрема, відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України, на який посилається адвокат, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) якщо є інші обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною третьою статті 39 ЦПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Заявляючи відвід, заявник повинен навести об`єктивні причини дійсних обставин, які б викликали сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість серед іншого також керує ходом судового процесу, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (стаття 13 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За своєю суттю оцінка доказів сторін, а також оцінка їхнім доводам та аргументам неодмінно надається суддею при прийнятті тих чи інших процесуальних рішень, і це безумовно пов`язано з наданням переваги позиції однієї із сторін.

Доводи сторони позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним), викладені у заяві про відвід судді про її упередженість під час розгляду справи та вирішення процесуальних питань і прийняття рішень не на користь позивача та суб`єктивна оцінка сприйняття позивачем таких рішень, є надуманими та безпідставними.

З викладених у відводі доводів суд не може погодитися з тим, що позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) під час розгляду справи опинився в менш вигідному становищі порівняно із іншою стороною, а також з тим, що головуючий має прихильність чи упередженість до однієї із сторін.

Вирішуючи питання щодо відводу, суддя виходить із визначення упередженості судді у результаті розгляду справи. Для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони мають бути доведені. Будь-яких обґрунтованих доказів на підтвердження власних доводів стороною позивача не подано.

Дані про упередженість судді чи іншу зацікавленість у вирішенні цієї справи відсутні.

Вивчивши підстави заявленого відводу судді, суд вважає, що обставини, на які посилається сторона позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним), не є такими, що можуть викликати сумнів в об`єктивності і неупередженості судді під час розгляду справи та не можуть бути розцінені як обставини, які унеможливлюють подальшу участь головуючого судді Лукач О.П. у розгляді даної справи, а відповідно і не є підставою для відводу в розумінні статті 36 ЦПК України

Керуючись статтями 36, 37, 40, 258-260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви представника позивача адвоката Бойчука Володимира Петровича про відвід головуючому судді у цивільній справі №363/1904/23 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 10.07.2024.

Суддя О.П. Лукач