КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 758/2763/23 Головуючий у суді І інстанції Будзан Л.Д.
провадження № 22-ц/824/11/2024 Головуючий у суді ІІ інстанції: Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Березовенко Р.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк», поданою представником - Македоном Олександром Андрійовичем, на рішення Подільського районного суду м. Києва від 07 серпня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк») звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання банківських послуг - «Monobank» від 26 листопада 2017 року станом на 03 грудня 2020 року, яка складається з загального залишку за тілом кредиту в сумі 51 293,86 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

Позивач обґрунтував позовні вимоги тим, що в жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустило проект «Monobank», в рамках якого фізичним особам відкриваються поточні рахунки, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank».

Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно. Попередня ідентифікація особи відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом.

Із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення.

26 листопада 2017 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 26 листопада 2017 року.

Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Позивач зазначав, що підписавши електронним підписом Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

Частиною 6 Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг відповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті ним в банку.

На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 50 000,00 грн, у виді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором в частині погашення заборгованості за кредитним договором у строки та розмірах визначених умовами договору, станом на 03 грудня 2020 року заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 51 293,86 грн..

05 квітня 2023 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав у повному обсязі, з огляду на те, що жодного кредитного договору з позивачем ним не укладалось, а Анкета-заява не може вважатись кредитним договором, оскільки в ній не обумовлено розмір кредитного ліміту, процентів, штрафних санкцій, дату повернення кредиту, а також інших істотних умов кредитного договору. З Умовами та правилами обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк», наданих позивачем на підтвердження позовних вимог, він не був ознайомлений, крім того вказані правила не містять підпису відповідача, що не може бути належним доказом, підтверджуючим розмір нарахованих позивачем процентів. Крім того, позивачем не надано доказів, що підтверджують надання кредиту саме у розмірі 51 293,86 грн, який просить позивач стягнути.

Відповідно до розрахунку заборгованості, позивач безпідставно нарахував проценти на залишок поточної заборгованості за кредитом в загальній сумі 41 879,31 грн, які були сплачені відповідачем повністю.

Крім того, заборгованість за тілом кредиту ним також була виплачена у повному обсязі. На підставі викладеного просив у задоволенні позову відмовити, та судові витрати покласти на позивача, у зв`язку з тим, що є особою з інвалідністю ІІ групи та звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

10 квітня 2023 року представник позивача, відповідно до вимог ст. 179 ЦПК України, подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідач до банку не звертався з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватись карткою, а отже погодився з ним. Заповненням Анкети-заяви відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, які діяли станом на 26 листопада 2017 року, а також засвідчив, що він повідомлений кредитором у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Кредитний ліміт відповідача складає 41 400,00 грн. Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку баланс складає (мінус) 9 893,86 грн. Заборгованість складає 51 29,86 грн. Отже, позивач правомірно нарахував суму заборгованості, яку просить стягнути з позивача.

17 квітня 2023 року відповідач, у порядку ст. 180 ЦПК України, надав суду заперечення, в якому зазначив, що надані позивачем докази, підтверджуючі отримання відповідачем кредиту, не можуть бути допустимими, оскільки надані документи не мають підпису відповідача, що свідчить про необізнаність останнього зі змістом наданих доказів. Що стосується наданих позивачем доказів стосовно руху грошових коштів за карткою від 05 квітня 2023 року, за період з 17 грудня 2017 року до 05 жовтня 2020 року, вважає, що банк протиправно стягнув грошові кошти на суму 41 979,31 грн як процентів за користування кредитом, оскільки розмір процентів не був обумовлений сторонами кредитного договору.

23 квітня 2023 року представник позивача надав письмові пояснення на відзив відповідача, в яких зазначено доводи, аналогічно викладеним у запереченнях на відзив від 10 квітня 2023 року.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 07 серпня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, АТ «Універсал Банк», через представника - Македона Олександра Андрійовича, 07 вересня 2023 року засобами електронного зв`язку направило апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду, в якій просило рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, без урахування особливостей укладеного за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем договору, що призвело до порушення прав, свобод та законних інтересів банку. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не дослідив механізм отримання банківських послуг проекту «Monobank», а також процедуру ознайомлення споживача з Умовами, правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження сторонам було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

11 грудня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим і звертає увагу апеляційного суду на доводи, які є аналогічними викладеним у візиві на позов та запереченнях.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За змістом п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також, надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 668/13907/13ц).

Оскільки дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 26 листопада 2017 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, відповідно до якої виявив бажання на відкриття поточного рахунку в АТ «Універсал Банк» в гривні на його ім`я.

У п. 2 вказаної Анкети-заяви зазначено, що відповідач погоджується з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Підписанням цього договору відповідач підтверджує, що ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, відповідач погоджується з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту (п. 3 Анкети-заяви).

Відповідно до розрахунку за договором б/н від 24 листопада 2017 року наданого позивачем, розмір заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Універсал Банк» станом на 03 грудня 2020 року становить 51 293,86 грн та складається із заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 51 293,86 грн.

До позовної заяви, окрім Анкети-заяви, банк додав Умови обслуговування рахунків фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк», Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток, з додатками. При цьому ні витяг з тарифів обслуговування платіжних карток, ні Умови обслуговування рахунків фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг не містять підписи сторін.

З пояснень на відзив, наданих представником позивача від 10 квітня 2023 року, вбачається, що заборгованість в сумі 51 293,86 грн складається з: 41 400,00 грн - кредитний ліміт, та 9 893,86 грн - овердрафт.

При цьому, із зазначеного розрахунку заборгованості вбачається, що за рахунок періодичного погашення відповідачем заборгованості за кредитом та за рахунок самого тіла кредиту банк в першу чергу списував проценти за користування кредитними коштами.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався частиною першої статті 1054 ЦК України, якою передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України) та виходив з того, що підписавши Анкету-заяву, яка є складовою частиною кредитного договору, відповідач, відповідно до статей 3, 627 ЦК України, погодив такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.

Суд першої інстанцій зазначив, що у копії Анкети-заяви позичальника від 26 листопада 2017 року, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення процентної ставки та її визначеного розміру. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором № б/н від 26 листопада 2017 року, посилався на Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток та додатки.

Проте, надані стороною позивача докази не містять підпису відповідача.

Матеріали справи також не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток та додатки розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, а також те, що вказані документи станом на день підписання відповідачем Анкети-заяви містили умови, зокрема й щодо сплати пені, відсотків та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування

Сама по собі підписана Анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, пені та штрафів за невиконання кредитного договору.

Роздруківка ж з сайту позивача належним доказом бути на думку суду першої інстанції не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Зазначені позивачем Тарифи з обслуговування кредитних карт «Monоbank», Умови обслуговування рахунків фізичної особи суд першої інстанції не вважав складовою частиною укладеного між сторонами договору від 26 листопада 2017 року.

Матеріали справи не містять доказів того, що надані позивачем Тарифи з обслуговування кредитних карт «Monоbank», Умови обслуговування рахунків фізичної особи, підписані у спосіб, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Посилання позивача на те, що узгодження умов договору відбувається під час реєстрації після введення номера телефону, коли відповідач має ознайомитись з Умовами і натиснути «продовжити», що й свідчить про його ознайомлення і згоду з умовами і тарифами, суд першої інстанції відхилив як необґрунтовані.

Такий порядок ознайомлення з документами, що банк визнає складовими договору, не може підмінювати у кредитних відносинах необхідність фактичного підписання договору відповідно до приписів статті 1055 ЦК України, в той час як вони не підписані у передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» порядку.

При цьому, у порушення положень ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» представники позивача не довели перед судом, що примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього були передані відповідачу.

За таких обставин суд першої інстанції вважав, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання банківських послуг АТ «Універсал банк», відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами, надані банком витяг з тарифів АТ «Універсал банк» та Умови обслуговування рахунків фізичних осіб ПАТ «Універсал банк» через їх мінливий характер не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Суд першої інстанції встановив, що банк нараховував та автоматично списував з рахунку відповідача проценти за користування кредитом, за прострочення кредиту, зокрема: 01 грудня 2018 року - 2 573,44 грн; 01 січня 2019 року - 1 530,05 грн; 01 березня 2019 року - 1 860,65 грн; 01 квітня 2019 року - 1 637,76 грн; 01 травня 2019 року - 1 564,55 грн; 01 червня 2019 року - 1 609,97 грн; 01 липня 2019 року - 1 580,55 грн; 01 серпня 2019 року - 1 628,00 грн; 01 вересня 2019 року - 1 645,45 грн; 01 жовтня 2019 року - 1 583,19 грн; 01 листопада 2019 року - 3 416,10 грн; 01 грудня 2019 року - 3 522,82 грн; 01 січня 2020 року - 3 807,07 грн; 01 лютого 2020 року - 1 930,97 грн; 01 березня 2020 року - 1 793,66 грн; 01 квітня 2020 року - 1 578,50 грн; 01 травня 2020 року - 1 315,00 грн; 01 червня 2020 року - 1 377,21 грн; 01 липня 2020 року - 1 385,66 грн; 01 серпня 2020 року - 1 486,99 грн; 01 вересня 2020 року - 1 545,58 грн; 01 жовтня 2020 року - 1 506,14 грн, всього на суму 41 879,31 грн.

Тобто заборгованість за тілом кредиту утворювалась, у тому числі, у зв`язку із списанням банком з рахунку процентів, постійно збільшуючи його.

Грошові кошти в сумі 41 879,31 грн, які вносились відповідачем на рахунок у період з 01 грудня 2018 року до 01 жовтня 2020 року, зараховувались банком на погашення процентів, які не були обумовлені сторонами кредитного договору, а тому суд першої інстанції вважав, що ці кошти були протиправно зараховані на погашення процентів.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції відніс суму сплачених відповідачем процентів на погашення розміру боргу за тілом кредиту, який складає кредитний ліміт станом на 03 грудня 2020 року - 41 400,00 грн, тобто 41 400,00 грн (тіло кредиту) - 41 879,13 грн (сплачені відповідачем грошові кошти, які були протиправно зараховані позивачем на погашення не обумовлених процентів).

Розмір овердрафту в сумі 9 893,86 грн, нарахований відповідачу, суд першої інстанції не взяв до уваги, у зв`язку з тим, що його розмір нараховано на суму заборгованості за договором за процентами, які договором не передбачено.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки кошти в сумі 41 879,31 грн нараховані АТ «Універсал Банк» як проценти та неправомірно включені до тіла кредиту, заборгованість за тілом кредитного договору становить 0 грн.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України, встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони де запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту наданій йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів регулюються Законом Українивід 03 вересня 2015 року № 675-VIII «Про електронну комерцію» (стаття 1 цього Закону, надалі по тексту - Закон № 675-VIII).

Цей Закон визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Із прийняттям Закону № 675-VIII на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (стаття 3 цього Закону).

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною (частина 3 статті 11 Закону № 675-УІІІ).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-УІІІ).

Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», опубліковані на офіційному сайті банку та публічно доступні в режимі реального часу для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису (стаття 641 ЦК України).

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (частина 5 статті 11 Закону № 675-УІІІ).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частини 6 статті 11 Закону №675-УІІІ).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу в мобільний за стосунок банку кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом, позивачем було відкрито новий проект «Монобанк», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank», на яких, за заявою клієнта, встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту «Монобанк» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень, а Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті банку і доступні для ознайомлення.

Керуючись положеннями статті 633, 634, 641 ЦК України, AT «Універсал Банк» пропонує необмеженому колу фізичних осіб - резидентів України скористатися банківськими послугами щодо продуктів monobank|Universal Bank, для чого пропонує приєднатись до опублікованих на сайті банку Умов і правил обслуговування в AT «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank|Universal Bank (надалі по тексту - Умови і правила).?

Приєднання до Умов і правил здійснюється фізичними особами шляхом підписання Анкети заяви у паперовому або електронному вигляді, що надається банком.

У цій справі, відповідач здійснив отримання банківських послуг проекту «Monobank», шляхом верифікації очно на точці видачі картки.

З метою отримання банківських послуг проекту «Monobank», клієнт здійснює наступні кроки:

1. Завантажує на свій мобільний пристрій застосунок «Monobank».

2. Ознайомлюється з актуальними Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту.

Мобільний застосунок не переходить на наступний етап реєстрації, без ознайомлення клієнта з актуальними Умовами і Правилами.

3. Зазначає мобільний номер телефону, на який буде направлено OTP-пароль (One Time Password), введення якого є підтвердженням факту ознайомлення з Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту.

4. Завантажує скан-копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, з метою попередньої ідентифікації.

5. Далі відбувається верифікації клієнта співробітником банку та сторони підписують Анкету-заяву.

Умови Договору про надання банківських послуг застосовуються до відносин між сторонами, що виникли до укладення такого договору (частина 3 статті 631 ЦК України).

Клієнт, уклавши договір, шляхом підписання Анкети-заяви, підтверджує, що клієнт до укладання ним договору, був ознайомлений в електронній/письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування та отримав відповідні документи від банку та погоджується з ними (п. 2.11 розділу І Умов і правил).

З матеріалів справи вбачається, що 26 листопада 2017 року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг.

Відповідач повідомив про свою згоду з умовами надання банківських послуг, які надає позивач за договором про надання банківських послуг «Monobank», на підтвердження чого у мобільному додатку відповідачем було введено ОТР-пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг (а.с. 10).

Таким чином, на момент підписання Анкети-заяви від 26 листопада 2017 року, відповідач був належним чином ознайомлений з Умовами і правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту.

Анкета-заява містить докладну інформацію щодо особи відповідача ОСОБА_1 , зокрема, дату його народження, індивідуальний податковий номер, серію, номер паспорта громадянина України і дату його видачі, адресу проживання, номер мобільного телефону.

В Анкеті-заяві містяться відповідні сторінки паспорта відповідача та довідка про його РНОКПП, які скопійовані ним та надані до анкети в електронному вигляді, за допомогою яких, працівником банку виконана ідентифікація та верифікація клієнта ОСОБА_1 .

У Анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору та наведених нижче умов.

Підписуючи Анкету-заяву, відповідач погодився що Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (пункт 2 Анкети-заяви).

Підписанням цього договору, клієнт підтвердив, що він ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримав їх примірники у мобільному додатку. Також підтвердив, що вищевказані документи йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (пункт 3 Анкети-заяви).

Окрім цього, клієнт беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Повідомлення про зміну дозволеного кредитного ліміту банк надсилає клієнту у мобільний застосунок (пункт 3 Анкети-заяви).

В пункті 6 Анкети-заяви відповідач просив вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкритті або будуть відкритті йому в банку. Він засвідчує генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватись для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Також, відповідач визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Він підтверджує, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або банком з використанням електронного цифрового підпису, а усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали.

Поміж цього, відповідач підтвердив, що ця Анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису (пункт 9 Анкети-заяви).

У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях (пункт 6 Анкети-заяви).

Отже, аналіз змісту умов укладеного між сторонами договору засвідчує, що останній містить усі істотні умови для відповідного виду договору, з яких сторони досягли згоди.

Таким чином, між сторонами склались кредитні правовідносини, які регулюються параграфом 2 (кредит) глави 71 Цивільного кодексу України.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія апеляційного суду вважає, що дії сторін у справі свідчать про укладення між ними договору про надання банківських послуг у встановлений законом спосіб, в тому числі погодження сторонами Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису (аналога власноручного підпису).

З огляду на встановлене, колегія апеляційного суду не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Умовами обслуговування рахунків фізичної особи документами відповідач був ознайомлений та погодився з ними, підписуючи Анкету-заяву від 26 листопада 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

На підтвердження вказаних позовних вимог позивач надав до суду першої інстанції копію Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 26 листопада 2017 року, підписану відповідачем (а.с. 10).

Також, до позову додано роздруківку витягу з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, копію витягу з Тарифів за карткою «Monobank», де зазначено інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, а також додаткову інформацію про наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит. В паспорті зазначено, що позичальнику доведено до відому інформацію про споживчий кредит шляхом роз`яснення інформації про умови кредитування та про наслідки неналежного виконання умов договору. На останній сторінці паспорту споживчого кредиту зазначено у графі «Позичальник», що ПІБ споживача, його підпис та його дата підпису накладені у вигляді електронного цифрового підпису (а.с. 11-25).

А також, позивачем був доданий розрахунок заборгованості (а.с. 5-9) та виписку про рух коштів по картці відповідача за період з грудня 2018 року до жовтня 2020 року (а. с.69-89 ).

З вищевказаної виписки по картковому рахунку вбачається, що позичальник/відповідач користувався кредитними коштами та частково виконував свої кредитні зобов`язання щодо повернення цих коштів.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою) виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Виписка по картковому рахунку, подана позивачем, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом у сукупності з іншими доказами.

Отже, дослідивши виписку по картковому рахунку у сукупності з іншими доказами колегія апеляційного суду дійшла висновку, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, а тому, саме у цій справі, враховуючи встановлені вище обставини справи, помилково був відхилений судом першої інстанції як належний і достовірний доказ.

Окрім того, колегія апеляційного суду враховує правові висновки Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року в справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18), згідно яких у разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Відповідач не надав суду докази, які б спростовували як факт надання кредиту у розмірі, визначеному кредитним договором, так і розмір боргу, що є процесуальним обов`язком боржника. Отже, відповідачем у цій справі не спростовано належними, достатніми та допустимими доказами обставини отримання та використання ним кредитних коштів та розміру заборгованості, зазначеного в наданому позивачем розрахунку.

Враховуючи, що послуги банку в проекті «Monobank» надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи та інформацію, яка підлягає доведенню до відома споживачів перед укладенням договору споживчого кредитування, надані відповідачу саме через мобільний додаток, колегія апеляційного суду дійшла висновку, що відповідач був ознайомлений саме з правилами, які діяли на час підписання анкети-заяви та відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодився на такі умови кредитного договору, взявши на себе відповідні зобов`язання.

Таким чином, вищенаведене свідчить про укладення сторонами в установлений законом спосіб кредитного договору, в тому числі погодження сторонами Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису.

Відповідно до п. 5.13 розділу 2 Умов і правил, погашення заборгованості клієнта за договором здійснюється за рахунок коштів, що надходять на рахунок клієнта у наступному порядку: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачуються неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, що передбачені договором.

У випадку, якщо клієнт має заборгованість по сплаті більше ніж одного щомісячного мінімального платежу (тобто, по сплаті процентів та/або частини кредиту), погашення його грошових зобов`язань за такими щомісячними мінімальними платежами відбувається згідно строків виникнення заборгованості клієнта, починаючи з найдавнішого (за строком виникнення) щомісячного платежу і включно до поточного щомісячного мінімального платежу, дотримуючись черговості погашення, вказаної у цьому пункті, стосовно кожного окремого щомісячного мінімального платежу. У випадку переказу/перерахування грошових коштів на погашення будь-яких грошових зобов`язань клієнта за договором з порушенням визначеної черговості, банк вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли в рахунок погашення таких грошових зобов`язань, відповідно до зазначеної черговості шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок.

Отже, аналіз наведених вище норм права та встановлені судом обставини справи спростовують висновки суду першої інстанції про те, що кошти в сумі 41 879,31 грн. були неправомірно зараховані АТ «Універсал Банк» на погашення процентів, оскільки останні не були погоджені між сторонами, а отже, заборгованість за тілом кредитного договору становить 0 грн, а також про те, що розмір овердрафту в сумі 9 893,86 грн, нарахований відповідачу на суму заборгованості за договором за процентами, які також договором не передбачено.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд, зокрема, в постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, в якій, ухвалюючи рішення про стягнення боргу за кредитним договором, суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Отже, колегія апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, не ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права і не може бути залишене без змін, а підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з: нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідач звільнений від сплати судового збору у силу вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Оскільки відповідач звільнений від сплати судового збору, а позов та апеляційна скарга підлягають задоволенню, судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 2 684,00 грн та за розгляд справи судом апеляційної інстанції у розмірі 3 405,00 грн. слід компенсувати АТ «Універсал Банк» за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк», подану представником - Македоном Олександром Андрійовичем, на рішення Подільського районного суду м. Києва від 07 серпня 2023 року - задовольнити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 07 серпня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (, місцезнаходження 04114, м. Київ, вулиця Автозаводська, будинок 54/19) заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 26 листопада 2017 року у розмірі 51 293,86 грн.

Судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції розподілити наступним чином:

Компенсувати Акціонерному товариству «Універсал Банк» (, місцезнаходження 04114, м. Київ, вулиця Автозаводська, будинок 54/19)2 684,00 грн. судового збору за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції розподілити наступним чином:

Компенсувати Акціонерному товариству «Універсал Банк» (, місцезнаходження 04114, м. Київ, вулиця Автозаводська, будинок 54/19) 3 405,50 грн. судового збору за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова