РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Грушковської Л.Ю.,

за участі секретаря Шпак А.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Жмеринка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області із даною позовною заявою, в якій просив визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позивачем ОСОБА_1 за місцем його проживання в АДРЕСА_1 .

Позов обгрунтовано тим, що з відповідачем по справі ОСОБА_2 з 17.11.2012 року вони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Жмеринського міськрайонного суду від 13.12.2017 року було розірвано. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає з матір`ю в АДРЕСА_1 . Під час шлюбу вони з відповідачем проживали в будинку батька дружини за адресою: АДРЕСА_1 . На теперішній час, позивач зареєстрований та проживє по АДРЕСА_1 . За рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від від 20.11.2018 року позивач на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_3 сплачує аліменти в розмірі 1/4 частки від його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.09.2018 і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованості немає. Син ОСОБА_3 29.10.2014 року випив хімічну речовину "Антинагар", у нього пошкоджено стравохід та встановлено діагноз - рубцевий стеноз стравоходу. Після хімічного опіку стравоходу III Ступеню дитина не може споживати тверду їжу. Приблизно 2-3 рази на місяць дитина була госпіталізована в екстреному порядку в ВОДКЛ, де їй проводили бужування стравоходу або регідну езофагоскопію стравоходу для видалення твердої їжі та проводили лікування. Відповідно до рішення ЛКК ВОДКЛ №214 від 30.04.2015 року було поставлено заключний діагноз: рубцевий стеноз стравоходу після хімічного опіку стравоходу III ступеню, фіброзний езофагід та рекомендовано надати державну соціальну допомогу терміном на 5 років, 08.05.2017 року була надана індивідуальна програма реабілітації дитина інваліда №214. Останнім часом стан здоров`я сина погіршився. У лютому 2022 року та у вересні 2023 року знову сталася непрохідність стравоходу. Дитину довелося везти до Вінницької ОДКЛ. За ці два випадки дитину возив позивач, а потім його мати ОСОБА_2 08.04.2024 року приступ (непрохідність стравоходу) повторився. Дитину знову довелося везти у пізній вечірній час до ВОДКЛ, відповідачка ОСОБА_2 працює провідником пасажирських вагонів у ПАТ "Укрзалізниця" і має роз`їзний характер роботи та не завжди має змогу бути вдома тривалий час, до лікарні нашого сина ОСОБА_3 , возила мати позивача, у будинку якої часто перебуває дитина на час відсутності його матері. В той же день сину ОСОБА_3 в ВОДКЛ (торакальна хірургія) була проведена езофагоскопія стравоходу для видалення твердої їжі. За висновками лікаря - торакального хірурга ВОДКЛ, захворювання сина має стійкий хронічний характер. Після розлучення дитина проживає з матір`ю. Згідно довідки КЗ "Жмеринський ліцей №2" від 18.04.2024 року, син ОСОБА_3 навчається в 5-В класі вказаного навчального закладу. Позивач як батько піклуюється про сина та займається його вихованням, по можливості відвідує батьківські збори, спілкується з вчителями, знає всі новини класу з шкільної групи у соціальній мережі "Viber". Сторони живуть в одному мікрорайоні, позивач має міцні родинні стосунки з сином ОСОБА_3 , на час тривалої відсутності тривалої матері, на вихідні та святкові дні син часто знаходиться та проживає зі ним за місцем його реєстрації. З цього приводу з відповідачем мають суперечки та конфлікти. Син вступає в підлітковий вік, потребує постійного спілкування з батьком, його уваги та авторитету як чоловіка, тому при першій же нагоді син самостійно приходить до позивача за моїм місцем проживання, чим часто викликає невдоволення матері та її заборону бути в нього. Позивач займається вихованням та матеріально утримує сина ОСОБА_3 , постійно проводить разом з ним дозвілля, слідкує за розвитком здоров`ям дитини та іншим чином піклується про нього, також має можливість створити для нього найкращі побутові умови. У сина є окрема дитяча кімната, яка обладнана усім необхідним для найкращого проживання та зростання. Під час приступів (непрохідність їжі у стравоході) у сина ОСОБА_3 , позивач неодноразово відвозив його до Вінницької ОДКЛ, де йому надавали необхідну медичну допомогу, зокрема регідні езофагоскопії стравоходу для видалення твердої їжі. Проживання сина ОСОБА_3 зі позивачем як найкраще відповідає його інтересам. Після розлучення ми з колишньою дружиною не можуть дійти згоди щодо того, з ким із нас буде проживати малолітня дитина. В них постійно виникають суперечки щодо перебування дитини. Дійти згоди і визначитися з місце проживання не можуть, тому виникають конфліктні стосунки. Мати сина категорично не бажає в добровільному порядку визначитися з проживанням дитини.

Ухвалою суду від 09.08.2023 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надавши заяву про проведення судового засідання в його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Відповідач ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги визнала.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.12.2017 року шлюб розірвано (а.с. 6).

Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.11.2018 з ОСОБА_1 присуджено стягувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки від його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.09.2018 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-9).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 сторони є батькам ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Відповідно до довідки КК «Петрівка» від 18.04.2024 №103 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Відповідно до довідки КК «Петрівка» від 18.04.2024 №104 разом із ОСОБА_1 проживає мати: ОСОБА_8 , вітчин ОСОБА_9 та брат ОСОБА_10 (а.с. 12).

Відповідно до довідки КК «Петрівка» від 18.04.2024 №105 син ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 часто перебуває із батьком за місцем батькової реєстрації (а.с. 13).

Відповідно до акту обстеження житлових умов для виховання та розвитку дитини створені умови: окрема кімната, меблі для відповідного віку дитини, ігри, книжки, інтернет, ноутбук та інша побутова техніка. Батько приділяє багато уваги вихованню сина, відвідує школу, цікавиться успіхами в навчанні, три роки тому записав сина у спортивну секцію, яку ОСОБА_3 відвідує на постійній основі. Оплату спортивного гуртка та виїзди на змагання оплачує батько. Часто буває з дитиною на риболовлі. Дитина завжди охайна та привітна. Стосунки в сім`ї доброзичливі (а.с. 14).

Відповідно до довідки КК «Петрівка» від 18.04.2024 №107 ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Разом із нею проживає дитина ОСОБА_3 , 2013 року народження (а.с. 15).

Відповідно до копії трудової книжки відповідача ОСОБА_2 з 02.07.2019 укладено контракт з провідником пасажирського вагону до 01.07.2024 (а.с. 18).

Відповідно до виписки №81 із медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має діагноз: гостре побутове отруєння речовиною «Антинагар». Рубцевий стеноз стравоходу після хімічного опіку стравоходу ІІІ ступеню (а.с. 20).

Відповідно до довідки КЗ «Жмеринський ліцей №2» від 18.04.2024 №32 ОСОБА_3 навчається в 5-В класі КЗ «Жмеринський ліцей №2» (а.с. 21).

Відповідно до заяви дитини ОСОБА_3 від 23.05.2024 він бажає жити з батьком ОСОБА_1 , так як мати часто не буває вдома, а він часто давиться їжею і тоді треба звертатися до лікаря (а.с. 31).

У зв`язку із тим, що сторони разом не проживають, між ними виник спір щодо визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно до ч.3 ст.29 ЦК України та ч.2 ст.160 СК України Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Статтею 161 СК України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Згідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітньої. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Враховуючи, що позивач займається вихованням малолітньої дитини, піклується про неї, має всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, із урахуванням віку дитини, суд вважає, що на даний час проживання малолітнього сина з батьком, який фактично проживає з ним, буде відповідати саме інтересам дитини, яка потребує постійного догляду та турботи й позитивно сприятиме його розвитку як психологічному так і фізичному.

Крім цього, визначення місця проживання дитини разом із батьком, не позбавляє матір права на особисте спілкування з дитиною та прийняття участі у її вихованні.

Суд приймає до уваги позицію відповідача, яка позов визнала у повному обсязі.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, враховуючи, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком відповідає інтересам дитини, відповідач ОСОБА_2 позов визнала повністю та наявні всі законні підстави, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.

Судові витрати за клопотанням позивача залишити за ним.

На підставі ст.ст.263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з місцем проживання батька ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя