Єдиний унікальний номер №333/3452/23
Номер провадження №2/333/251/24
23 травня 2024 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді: Піха Ю.Р.,
за участю секретаря судового засідання: Гудіна І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про звільнення майна з-під арешту,-
Позовні вимоги мотивовані тим, що Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 уклали договір кредиту №990. Також укладено Іпотечний договір відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме квартиру загальна площа 46,36 кв.м., житлова площа 30,1 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
У зв`язку з неможливістю виконання умов за Кредитним договором, позивач змушений розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно. Однак позивачу стало відомо, що розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно на даний час неможливо, оскільки постановою про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження 29441566, 27.10.2011, Заступник начальнику відділу Говіна Л.В. Комунарський ВДВС Запорізького МУЮ виконавчий напис №2719 від 23.08.2011 виданий приватним нотаріусом Хаславська К.В. накладено арешт на нерухоме майно Відповідача, та заборони на його відчуження.
У зв`язку з чим просив звільнити з-під арешту нерухомого майно, а саме квартиру загальну площа 46,36 кв.м., житлова площа 30,1 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та стягнути з відповідачів судовий збір.
Позивач до судового засідання не з?явився, від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без його участі, вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.
Відповідачі до судового засідання не з?явились, про час та місце слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про причину неявки суду не повідомили.
Представник відповідача Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) до судового засідання не з?явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним, про причину неявки суду не повідомив.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судових справ, справу передано в провадження судді Піх Ю.Р.
Ухвалою суду від 14.06.2023 року відкрито провадження по справі, призначено слухання справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Судом встановлено:
Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 уклали договір кредиту №990 від 07.07.2008 року.
07.07.2008 року укладено Іпотечний договір відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання Іпотекодавець ОСОБА_2 передала в іпотеку належне їй на праві власності майно, а саме квартиру загальна площа 46,36 кв.м., житлова площа 30,1 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов?язків є АТ «Альфа-Банк».
Правонаступником майна прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», з 15.10.2019 року.
12.08.2022 року позачерговими загальним зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про заміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції. 30.11.2022 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк».
Як вбачається з повідомлення Комунарського ВДВС у місті Запоріжжі Південного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Одеса), яке надійшло до суду 30.04.2024 року, за даними розділу АСВП «Спецрозділ» знайдено виконавче провадження НОМЕР_3, відкрите 27.10.2011 року з примусового виконання виконавчого напису 23.08.2011 №2719 виданий п/н ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суми боргу 456 215,89 грн. шляхом звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 .
06.04.2012 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.4 ч.1 ст.49 на підставі рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя №2-4667/11 про визнання виконавчого напису №2719 таким, що не підлягає виконанню. Надати матеріали виконавчого провадження не вбачається можливим у зв`язку із закінченням строків зберігання виконавчого провадження, на даний час яке знищено, відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом №2274Є5 від 25.12.2008 року Міністерством юстиції України п.9.9 «строк зберігання» завершених виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік. Після чого вони підлягають знищенню п.9.10. 2 документи органу виконавчої служби через закінчення строків їх зберігання підлягають знищенню».
Вирішуючи пред`явлені позовні вимоги судом враховується наступне.
Згідно зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно дост. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Згідно зіст. 589 ЦК Україниу разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно достатті 1 Закону України «Про заставу`в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання або в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.
У статті 19 Закону України «Про заставу`передбачено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Відповідно до ч. 1ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки передбачений у розділі V Закону України «Про іпотеку». Зокрема, частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ч. 5 ст.3 Закону України «Про іпотеку» в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин (договір іпотеки від 2008 року) у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.
Згідно зістаттею 15 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Способом захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує права відповідно достатті 16 ЦК України.
Відповідно до ч. 1ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження`особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження"(у редакціїЗакону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI) (далі - Закон про виконавче провадження). У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленомузакономпорядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор.
Згідно з ст.ст. 1, 3, 4 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду; Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Як вбачається з приписів ч.ч. 1 та 3 ст. 24 Закону України «Про іпотеку» відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати, в тому числі передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону.
Частиною 1 статті 37 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.
Таким чином, відповідно до ст. 37, 38 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі йому права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань або продажу предмету іпотеки від свого імені будь-якій особі.
Згідно з ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації.
Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.
Доводи сторони позивача про те, що арешт заставленого майна порушує пріоритетне право позивача, як іпотекодержателя є слушними та судом приймаються до уваги. Слід зазначити, що наявність арешту іпотечного майна перешкоджає іпотекодержателю реалізувати свої права.
Статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заставодержатель має право звернутися до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту.
Аналізуючи наведені вимоги закону слід дійти висновку про те, що позивач, як обтяжувач з вищим пріоритетом, встановленим Законом України «Про іпотеку», володіє переважним та першочерговим правом на отримання задоволення своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна, а тому накладення арешту на нерухоме майно, що перебуває в іпотеці, обмежує забезпечене іпотекою право позивача.
Правове регулювання відносин щодо зняття арешту з майна здійснюється у порядку, визначеному статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження».
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачі, не надавши відзиву до суду, наведені позивачем обставини не спростували.
Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги відповідають закону та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.
При цьому суд враховує, що скасувати арешт в іншому порядку неможливо, оскільки виконавче провадження, під час якого накладено арешт, знищено за закінченням строків зберігання. Отже державний виконавець позбавлений можливості вирішити питання про звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку.
Таким чином, вбачається, що вимоги позивача є обґрунтованими, у зв`язку з чим права позивача підлягають захисту шляхом зняття накладеного арешту в порядку ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження".
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2 684 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264, 354-355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Акціонерного Товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про звільнення майна з-під арешту - задовольнити.
Звільнити з-під нерухоме майно, а саме квартиру загальна площа 46,36 кв.м житлова площа 30,1 кв.м. житлова площа 30,1 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що накладений постановою про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження 29441566, 27.10.2011, заступником відділу Комунарського ВДВС Говіною Л.В.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 23 травня 2024року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя Ю.Р.Піх