справа 278/2607/24
У Х В А Л А

24 травня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, розглянувши заяву першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави до Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі-проваджу та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом її повернення, скасування речових прав на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки в ДЗК,

В С Т А Н О В И В :

8 травня 2024 року на адресу Житомирського районного суду Житомирської області надійшов вищевказани цивільний позов першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури згідно із прохальною частиною якого позивач просив суд вирішити питання стосовно: визнання незаконним та скасування рішення Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 18 лютого 2022 № 1355 "Про затвердження звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки та продаж земельної ділянки"; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0651 від 7 червня 2022 року, що укладений між територіальною громадою в особі Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області та ОСОБА_1 ; зобов`язати ОСОБА_2 повернути у комунальну власність Тетерівської об`єднаної територіальної громади Житомирського району Житомирської області земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0651; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію всіх речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:0651; скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0651.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 10 травня 2024 року вищевказаний позов залишений без руху з наданням позивачу п`ятиденного строку для усунення недоліків, вказаних в зазначеній ухвалі суду.

Так, залишаючи позов без руху, суд вказав, що при зверненні до суду першим заступником керівника Житомирської окружної прокуратури до матеріалів справи долучено копію платіжної інструкції № 891 від 1 травня 2024 року із якої вбачається, що прокурором сплачений судовий збір в сумі 15 140 грн. Однак, згідно із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 21 грудня 2022 року в справі № 918/569/20, позовна вимога прокурора про зобов`язання повернути нерухоме майно внаслідок визнання недійсним договору купівлі-продажу такого майна має майновий характер, оскільки вирішення спору з урахуванням інших позовних вимог вплине на склад майна сторін спору та змінить власника майна. Аналогічні правові висновки викладені також і у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року в справі № 918/569/20.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що прокурором в межах цього судового провадження пред`явлено чотири вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру. Крім того, із матеріалів справи судом встановлено, що спірна земельна ділянка відчужена на користь відповідача 7 червня 2022 року за 249 292 грн.

З огляду на наведене, судом запропоновано позивачу надати суду актуальну інформацію щодо вартості земельної ділянки, яку заявник бажає повернути у комунальну власність Тетерівської територіальної громади, станом на момент звернення останнього до суду із цією позовною заявою, зазначити ціну позову та привести у відповідність із ціною позову оплату судового збору. Крім того, суд звернув увагу позивача на те, що виправлений примірник позовної заяви слід надати суду відповідно до кількості учасників справи.

20 травня 2024 року на виконання вимог ухвали Житомирського районного суду Житомирської області від 10 травня 2024 року першим заступником керівника Житомирської окружної прокуратури Толочком В. на адресу суду скерований лист № 51-84-4009 згідно з яким прокурор зазначив, що ним у рамках цього цивільного провадження пред`явлено п`ять вимог немайнового характеру, а тому судовий збір позивачем сплачений із дотриманням вимог Закону України "Про судовий збір". Крім того, прокурор звернув увагу суду на те, що на його переконання, правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2022 року в справі № 918/569/20 не релевантні до спірних правовідносин, оскільки за наслідками розгляду цієї справи не відбудеться зміна майнового стану сторін та зміна власника, а відтак усі заявлені прокурором позовні вимоги є вимогами саме немайнового характеру.

Також, позивач повідомив, що він не погоджується із твердженням суду про те, що прокурор у своєму позові стверджує, що вищевказана вартість земельної ділянки є необґрунтованою та значно заниженою. Водночас, сумнівів щодо визначеної вартості спірного майна прокурор у позові не висловлює.

Окремо прокурор звернув увагу суду на приписи ч. 2 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" згідно з якою у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи. Однак відповідні відомості в ухвалі суду відсутні.

Також прокурор зазначив, що подання уточненої позовної заяви із врахуванням позиції суду, що викладені в ухвалі, матиме наслідком створення суперечностей в правових позиціях та обґрунтуваннях позову.

Дослідивши матеріали справи у сукупності із поясненнями першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури Толочка В., які викладені в листі № 51-84-4009 від 20 травня 2024 року, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у справі та необхідність визнання вищевказаної заяви неподаною з подальшим її поверненням позивачу виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява, крім інших обов`язкових реквізитів, має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Ціна позову - це грошовий вираз майнових вимог позивача. Ціна позову визначається лише щодо майнових вимог, тобто тих вимог, які мають грошову оцінку.

Як наголошувалося судом раніше згідно із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 21 грудня 2022 року в справі № 918/569/20, позовна вимога прокурора про зобов`язання повернути нерухоме майно внаслідок визнання недійсним договору купівлі-продажу такого майна має майновий характер, оскільки вирішення спору з урахуванням інших позовних вимог вплине на склад майна сторін спору та змінить власника майна. Аналогічні правові висновки викладені також і у постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року в справі № 918/569/20.

Таким чином, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Так у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року в цивільній справі № 372/1080/19 виснувано, що тягар доказування вартості майна несе позивач. Крім того, у зазначеній постанові, Верховний Суд також звернув увагу на те, що належними та допустимими доказами, які підтверджують ціну позову у майнових вимогах про витребування земельної ділянки можуть бути, зокрема: договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, що підтверджують дійсну вартість такого майна безпосередньо на час звернення до суду з відповідними позовними вимогами.

Аналогічні позиції висвітлено також і у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 згідно з якою, вирішуючи питання про грошові стягнення у справах за позовами про захист права приватної власності на майно, суди мають виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

За таких обставин, посилання прокурора на нерелевантність правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 21 грудня 2022 року в справі № 918/569/20 судом відхиляються з огляду на помилковість таких тверджень. Зокрема, при аналізі вищевказаної постанови Верховного Суду вбачається, що предметом розгляду цивільної справи № 918/569/20 було визнання недійсним договору купівлі-продажу будівлі, укладеного 17 січня 2014 року укладеного, між Управлінням економіки і власності Дубенської міської ради та відповідачем з подальшим зобов`язанням останнього повернути зазначену будівлю. У цій цивільній справі аналогічні вимоги пред`явлені до відповідачів стосовно земельної ділянки. З огляду на зазначене, суд звертає увагу позивача на те, що не тотожність видів об`єктів нерухомого майна не може бути розцінена як підстава для визнання правової позиції Верховного Суду нерелевантною до тих чи інших правовідносин.

Отже, предметом спору є, зокрема, усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом її повернення внаслідок визнання недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0651 від 7 червня 2022 року, тобто вимога майнового характеру, й відповідно до вищезгаданих правових позицій Верховного Суду така ділянка потребує визначення її вартості.

Так, судом було запропоновано позивачу здійснити визначення актуальної вартості зазначеної земельної ділянки в порядку Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Водночас, прокурор не був обмежений у можливості подання до суду звіту про оцінку майна або витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, що підтверджують дійсну вартість такого майна безпосередньо на час звернення до суду. Однак цього позивач не здійснив.

Щодо посилань заявника на приписи ч. 2 ст. 6 Закону України "Про судовий збір", слід зазначити, що у відповідності до ч. 4 ст. 134 ЦПК України суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як зазначалося вище, тягар доказування вартості майна несе позивач. Виходячи із системного аналізу норм цивільного процесуального законодавства та усталеної судової практики з приводу врегулювання зазначених правовідносин, суд вважає, що ціну позову (орієнтовну ціну позову) повинен самостійно визначити позивач. Лише у разі, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору визначає суд.

Таким чином, визначення ціни позову, фактично, є прерогативою та обов`язком саме позивача у справі. Суд, у свою чергу, повинен перевірити дійсну вартість майна, що є предметом спору, та вирішити питання про стягнення недоплаченого або повернення переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, визначеної попередньо позивачем.

Однак, вищевказана позовна заява не містить інформації про актуальну вартість спірного майна, а тому суд був позбавлений можливості визначити ціну позову та, відповідно, точний розмір судового збору за розгляд позовної вимоги про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом її повернення.

Крім того, усуваючи недоліки позовної заяви, викладені в ухвалі суду від 10 квітня 2024 року, перший заступник керівника Житомирської окружної прокуратури зазначених відомостей у розпорядження суду не надав.

Разом з тим, суд також звертає увагу позивача на те, що відсутність у нього заперечень стосовно вартості відчуження спірного майна не звільняє його від обов`язку надання суду інформації щодо актуальної вартості такого майна на момент звернення до суду із вищезгаданою позовною заявою.

Враховуючи наведене, можливо дійти висновку, що позивачем внаслідок ненадання суду відомостей стосовно актуальної вартості земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0651 та не зазначення актуальної ціни позову в позовній заяві з подальшим приведенням у відповідність із ціною позову оплати судового збору не виконано вимоги ухвали Житомирського районного суду Житомирської області від 10 квітня 2024 року про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до речення другого ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З огляду вищевикладене, суд вважає, що позовну заяву першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави до Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі-проваджу та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом її повернення, скасування речових прав на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки в ДЗК належить визнати неподаною та повернути позивачу в порядку ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву першого заступника керівника Житомирської окружної прокуратури в інтересах держави до Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору купівлі-проваджу та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом її повернення, скасування речових прав на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки в ДЗК вважати неподаною та повернути заявникові.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Повне рішення виготовлене 24 травня 2024 року.

Суддя Євген Татуйко