Справа № 369/4955/22
Провадження №2/369/530/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря судових засідань Соловюк В.І.,

розглянувши в порядку позовного провадження в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , третя особа: Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна під арешту,

в с т а н о в и в:

У травні 2022 року позивач представник Акціонерного товариства «Альфа -Банк»звернувся до суду з даним позовом. Вимоги обґрунтовував тим, що 22.05.2008 АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та громадянин України ОСОБА_1 уклали договір кредиту № 028/25-259. 22.05.2008 між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець) було укладено Іпотечний договір 028/15-293, відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме квартиру, загально площею 82,5 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків з 15.10.2019 є АТ «Альфа -Банк».

У зв`язку з неможливістю виконання умов за Кредитним договором, позивач змушений розпочати процедуру стягнення на іпотечне майно. 27.06.2019 право власності на майно було зареєстроване за АТ «Альфа -Банк». Однак позивачу стало відомо, що реалізувати іпотечне майно на даний час неможливо, оскільки постановою про арешт майна боржника, серія та номер: 6016124, виданий 26.09.2019, видавник державний виконавець Примак Катерина Віталіївна Києво Святошинський ВДВС ГТУ у Київській області накладено арешт на нерухоме майно Відповідача, та заборона на його відчуження. Накладання даного арешту створює перешкоди. Зазначає, що має законне право реалізувати своє право щодо задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки шляхом зняття арешту з даного нерухомого майна за рішенням суду, оскільки указані обтяження були накладені на майно вже після підписання договору іпотеки та реєстрації іпотеки, банк має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок спірного нерухомого майна.

Позивач просив суд звільнити з-під арешту нерухоме майно, яке належить АТ «Альфа-Банк», а саме квартиру, загальна площа 82,5 кв.м., житлова 35,8 квм, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений постановою про арешт майна серія та номер :6016124, виданий 26.09.1019, видавник державний виконавець Примак Катерина Віталіївна Києво-Святошинський ВДВС ГТУ у Київській області та стягнути витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 червня 2022 року було відкрито провадження у даній справі та витребувано від Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином засвідчену копію постанови про арешт майна, серія та номер: 60161824, видану 26.09.2019, видавник: державний виконавець Примак Катерина Віталіївна Києво -Святошинський ВДВС ГТУЮ у Київській області.

19 серпня 2023 року від представника відповідача- адвоката Григоришена О.О. надійшов відзив на позовну заяву. Не погоджуючись з позовом, зазначає, що у провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської перебуває ще три справи між сторонами з різними вимогами, які всі пов`язані із спірним нерухомим майном. Зазначає, що відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду від 19.01.2022 № 577/4541/20 позивачем порушено порядок звернення до суду. Просив відмовити в задоволені повних вимог.

У підготовчому судовому засіданні 24 травня 2023 року задоволено клопотання представника позивача та замінено позивача з АТ «Альфа -Банк» на АТ «СенсБанк».

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Ковальчук Л.М. від 24 травня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Згідно розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н.О. щодо повторного автоматичного розподілу справи №499 від 30.10.2023року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 30.10.2023року, який проведений у зв`язку з припиненням повноважень судді Ковальчук Л.М., до провадження судді Пінкевич Н.С. надійшла вищевказана цивільна справа.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 листопада 2023 справу прийнято до провадження судді Пінкевич Н.С. та призначено судове засідання.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Просив відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві та врахувати рішення у справі № 369/19573/19 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, доводи представника позивача, викладені в позовній заяві, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

При розгляді справи судом встановлено, що 22 травня 2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 028/25-259.

Також, 22.05.2008 між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (Іпотекодавець) укладено Іпотечний договір 028/15-293, відповідно до якого, на забезпечення виконання основного зобов`язання, Іпотекодавець передав в іпотеку належне йому на праві власності майно, а саме квартиру, загально площею 82,5 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 .

Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків з 15 жовтня 2019 року є АТ «Альфа-Банк».

У зв`язку з неможливістю виконання умов за Кредитним договором, позивач розпочав процедуру стягнення на іпотечне майно та 27 червня 2019 року право власності на майно зареєстровано за АТ «Альфа-Банк», що підтверджується Витягом Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Також встановлено, що постановою про арешт майна боржника, серія та номер: 6016124, виданий 26 вересня 2019 року, видавник державний виконавець Примак Катерина Віталіївна Києво-Святошинський ВДВС ГТУ у Київській області накладено арешт та заборона на його відчуження на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 ..

Відповідно до Протоколу № 2/2022 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 18 серпня 2022 року назву АТ «Альфа-Банк» було змінено на АТ «Сенс Банк».

Відповідно до частини п`ятої статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судді мають право на повний доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону.

Законом передбачено, що суд який розглядає справу, може самостійно при здійсненні судочинства використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

З урахуванням зазначеного, під час ухвалення судом рішення у цій справі, судом досліджено судові рішення, на які посилається представник відповідача, а саме у справі № 369/9573/19.

Згідно із частинами четвертою та п`ятою статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Пункти 1, 2, 3, 4 частини першої статті 264 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Звертаючись до суду, ПАТ «Сенс Банк» посилається на те, що Банк не може реалізувати своє майно через наявний арешт даного майна.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 серпня 2022 року по справі № 369/9573/19 визнано незаконним та скасоване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 47607110 від 03.07.2019 року, згідно якого за ПАТ «Укрсоцбанк» було зареєстровано право власності на квартиру ОСОБА_1 загальною площею 82,5 кв.м, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 224.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року рішення районного суду залишено без змін.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Частиною другою статті 16 ЦК встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

За результатами пошуку виконавчих проваджень в Автоматичній системі виконавчих проваджень вбачається, що у провадженні Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області перебувало виконавче провадження ВП 60161824, боржник ОСОБА_1 , стягувач - Акціонерне товариство "Укрсоцбанк".

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Згідно із статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд повинен закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Зважаючи, що позивач є стягувачем по виконавчому провадженню ВП 60161824, доказів звернення до виконавчої служби та неможливість скасування арешту у виконавчому провадженню суду не надано, тому провадження по справі підлягає закриттю, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження стягувачем рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Отже, стягувач не може виступати позивачем у даній справі і така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19) викладено висновок про те, що право на звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, вчинених на виконання судових рішень, ухвалених у порядку цивільного судочинства, передбачено у ЦПК України, у таких випадках виключається адміністративна юрисдикція. Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18).

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 04 листопада 2022 року у справі №761/38464/20 (провадження № 61-7465св22) зазначено, що перебіг десятиденного строку для оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця починається з наступного дня після настання події, з якою пов`язано його початок, тобто після фактичної або можливої обізнаності особи про порушення її прав і свобод. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі № 209/2838/16 (провадження № 61-11073св22).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з вище наведеного, суд вважає за необхідне закрити провадження у цивільній справі за Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , третя особа: Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна під арешту, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Також, відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, слід роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255, ст.268 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 , третя особа: Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про звільнення майна під арешту - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 28 травня 2024 року.

Суддя: Наталія ПІНКЕВИЧ