Провадження №2/359/2724/2024
Справа №359/7450/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі Кулик Т.В.

за участю

представника позивача Світличного О.С.

представника відповідача Лазоренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору, поновлення дії трудового договору та стягнення заробітної плати

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2023 року адвокат Кириченко Р.Ю., в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з вище вказаною позовом заявою (том 1 а.с.1-11), в обґрунтування якої зазначає, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з АТ «Українська залізниця». Указом Президента України № 64/2002 від 24 лютого 2022 року на території України був введений воєнний стан, який на день звернення до суду із позовом скасований не був. Як стало відомо позивачу із відповіді на запит адвоката, дію трудового договору з нею було призупинено з 06 травня 2022 року. Уповноваженими особами АТ «Українська залізниця» не було повідомлено позивача про призупинення дії договору в передбаченому законодавством порядку. Наказ № 483/ос від 04 травня 2022 року та додаток до нього не відповідають вимогам ч.2 ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Наказ № 483/ос від 04 травня 2022 року та Витяг з додатку до нього були направлені цінним листом на адресу Адвокатського бюро «Кириченко», який був отриманий 22 червня 2023 року. Згідно із трудовими законодавчими нормами працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про призупинення дії трудового договору. Звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, оскільки в даний час проживає в м. Бориспіль як внутрішньо-переміщена особа.

Після уточнення позовних вимог просив визнати незаконним та скасувати наказ АТ «Українська залізниця» №483/ос від 04 травня 2022 року в частині що стосується ОСОБА_1 . Поновити дію трудового договору та стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 294 178,56 грн.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 02 серпня 2023 року було відкрито провадження у даній справі та поставлено справу розглядати в порядку спрощеного провадження з викликом сторін (том 1 а.с.27-28).

28 вересня 2023 року від представника відповідача адвоката Лазоренко В.В. до суду надійшов відзив на позов (том 1 а.с.76-91), відповідно до якого він просив відмовити в задоволенні позовних вимог та покласти на позивача понесені судові витрати. Посилається на те, що позивачем при зверненні до суду з вимогою про оскарження призупинення дії трудового договору пропущений строк передбачений ч.1 ст.233 КЗпП України. У зв`язку з неможливістю надання та виконання роботи внаслідок критичного зменшення обсягів господарської діяльності, що склалася у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України можливості повноцінно організувати процеси діяльності з 06 травня 2022 року було призупинено дію трудового договору з ОСОБА_1 до припинення або скасування воєнного стану в Україні. ОСОБА_1 є старшим ревізором відділу внутрішнього аудиту управління внутрішнього аудиту та контролю регіональної філії «Донецька залізниця». Місцем розташування робочого місця ОСОБА_1 є Донецька область, м. Лиман, вул. Героїв Десантників 147. Відповідно до наказу Лиманської міської територіальної громади, вказана громада належала: з 24.02.2022 року до 31.12.2022 року до території можливих бойових дій; з 01.01.2023 року до сьогодні до території активних бойових дій. Вказана обставина свідчить про неможливість надання роботи позивачу. Представник відповідача вказав на те, що позивач не була незаконно звільнена або переведена на іншу роботу тому підстави для застосування до спірних правовідносин ч.2 ст.235 КЗпП України відсутні. З цих підстав представник відповідача Лазаренко В.В. просила відмовити в задоволенні пред`явленого позову.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Світличний О.С. позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених в позові.

Представник відповідача адвокат Лазоренко В.В. позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення з підстав, зазначених у відзиві.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді старшого ревізора відділу внутрішнього аудиту Управління внутрішнього аудиту та контролю регіональної філії «Донецька залізниця» департаменту внутрішнього аудиту та контролю (том 1 а.с.96).

Наказом АТ «Укрзалізниця» №ц-42/6-В від 24 лютого 2022 року у зв`язку з запровадженням воєнного стану з 24 лютого 2022 року була зупинена робота структурних підрозділів апарату управління АТ «Укрзалізниця», які не виконують критично важливі задачі (а.с.138-139).

Згідно Витягів із наказів АТ «Укрзалізниця» №Ц-42/12-В від 24 березня 2022 року та №Ц-42/38 від 11.07.2022 року ОСОБА_1 перебувала в простої в періоди з 24 по 28 лютого 2022 року, з 01 по 31 березня 2022 року та з 01 по 30 квітня 2022 року, з 01 по 05 травня 2022 (а.с.141-144).

Наказом АТ «Укрзалізниця» №483/ос від 04 травня 2022 року був припинений простій, введений для працівників Департаменту внутрішнього аудиту та контролю, та з 06 травня 2022 року з ОСОБА_1 було призупинено дію трудового договору (а.с.16-18).

Згідно ст.43 Конституції України гарантує право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до ст.64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який діє на теперішній час.

Згідно з п.3 цього Указу, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором. Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб. Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.

За змістом постанови Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі №149/1089/22 (провадження №61-292св23) ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» як спеціальна норма права надає роботодавцю право тимчасово призупинити дію трудового договору з працівником у разі неможливості у зв`язку із військовою агресією проти України забезпечити працівника роботою. Водночас таке право не є абсолютним. Для застосування цієї норми права роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати працівнику роботу, а працівник не може виконати роботу. Зокрема, у випадку, якщо необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціювання з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо.

Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З доводів представника відповідача ОСОБА_2 позивачем пропущений строк, передбачений ч.1 ст.233 КЗпП України, оскільки їй було відомо про існування оспорюваного наказу ще з травня 2022 року. На думку ОСОБА_2 не отримання заробітної плати могло спонукати ОСОБА_1 зайти на свою електронну адресу і ознайомитися з розрахунковими листами, з яких очевидно вбачається причина такої невиплати припинення дії трудового договору.

Всупереч цьому, матеріали цивільної справи не місить будь-яких належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 була ознайомлена з оспорюваним наказом АТ «Укрзалізниця» №483/ос від 04 травня 2022 року, в тому числі альтернативними засобами телекомунікаційного зв`язку, згідно положення ч.2 ст.7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану».

Тому твердження представника відповідача Лазоренко В.В. про обізнаність позивача про існування спірного наказу ще з травня 2022 року є виключно припущенням.

Встановлено, що призупиняючи дію трудового договору з позивачем на підставі ст.13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», АТ «Укрзалізниця» обґрунтував відсутністю умов для організації та виконання робочого процесу працівниками Департаменту внутрішнього аудиту та контролю.

Згідно з п.1.1, п.1.2. п.2.1 Положення про Департамент внутрішнього аудиту та контролю, затвердженого рішенням наглядової ради АТ «Укрзалізниця» від 07-09 жовтня 2020 року, Департамент внутрішнього аудиту та контролю є структурним підрозділом АТ «Укрзалізниця» та підпорядковується Наглядовій раді. Департамент виконує функції підрозділу/служби внутрішнього аудиту товариства. Ціллю діяльності Департаменту є надання незалежних, об`єктивних аудиторських послуг, спрямованих на збільшення вартості товариства та вдосконалення його діяльності та процесів (том 1 а.с.97-105).

За змістом розділу 7 вказаного Положення, а також п.4.1.1 Регламенту організації та проведення внутрішнього аудиту та контролю АТ «Укрзалізниця», Наглядова рада АТ «Укрзалізниця» затверджує плани проведення аудитів. Поточні аудити здійснюються на підставі піврічних планів проведення аудиту, а також за окремим дорученням Голови Правління товариства (том 1 а.с.102-103, 110).

Листом №АЦСК-07/59 від 07 листопада 2022 року АТ «Укрзалізниця» проінформувала, що Наглядовою радою не затверджувались Плани внутрішніх аудитів на 2022 рік (а.с.122).

З Переліку працівників Департаменту внутрішнього аудиту та контролю, з якими пропонується призупинити дію трудових договорів на період військового стану, наведений перелік з 80 працівників Департаменту (а.с.146-148).

Вказані обставини свідчать про зменшення обсягів роботи Департаменту внутрішнього аудиту та контролю АТ «Укрзалізниця» до тієї міри, що Наглядовою радою не затверджувався відповідний план внутрішніх аудитів на 2022 рік, а з усіма працівниками Департаменту вирішено призупинити дію трудового договору. Тому суд погоджується з твердженням представника відповідача ОСОБА_2 щодо фактичного зупинення функціонування Департаменту.

В силу п.8.3 Положення про Департамент внутрішнього аудиту та контролю працівники департаменту не можуть залучатися іншими структурними підрозділами товариства для виконання їх завдань та доручень (том 1 а.с.104).

Тому характер посадових обов`язків, покладених на позивача, свідчить про неможливість тимчасового переведення на іншу роботу та прямо суперечить Положенню про Департамент внутрішнього аудиту та контролю.

Крім цього, розпорядженням №ЦКРУ-21/9 від 17 січня 2018 року місцем розташування працівників внутрішнього аудиту та контролю регіональної філії «Донецька залізниця» Департаменту внутрішнього аудиту та контролю АТ «Укрзалізниця» та відповідно адресою робочого місця ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 (а.с.160-161).

В той час як в період з 24 лютого 2022 року по 31 грудня 2022 року територія Лиманської міської територіальної громади належала до території можливих бойових дій, з 25 травня 2022 року по 30 вересня 2022 року тимчасово окупована територія, з 01 січня 2023 року по 08 вересня 2023 року територія активних бойових дій, з 08 вересня 2023 року та по теперішній час територія активних бойових дій, на яких функціонують виключно державні електронні інформаційні ресурси, що підтверджується, Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309.

Бойові дії на території Лиманської міської територіальної громади додатково свідчать про об`єктивну неможливість доступу позивача до робочого місця для виконання своїх посадових обов`язків.

Таким чином, АТ «Укрзалізниця» обґрунтовано призупинив дію трудового договору з позивачем, а саме у зв`язку з неможливістю надати роботу позивачу у зв`язку з військовою агресією проти України, а позивач - її виконувати.

Зважаючи на викладені обставини в їх сукупності, судом не встановлено правових підстав для визнання протиправним та скасування наказу АТ «Укрзалізниця» №483/ос від 04 травня 2022 року в частині призупинення дії трудового договору з ОСОБА_1 .

Зважаючи на ту обставину, що позовні вимоги про стягнення суми заробітної плати та інших виплат, є похідними від вимоги про скасування наказу про призупинення дії трудового договору, у задоволенні чого відмовлено. Тому підстави для стягнення з АТ «Укрзалізниця» на користь ОСОБА_1 суму заробітної плати та інших виплат за період з 06 травня 2022 року по 17 липня 2024 року у розмірі 294 178 гривень 56 копійок, відсутні.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що у задоволенні пред`явленого нею позову відмовлено у повному обсязі, тому підстави для відшкодування понесених судових витрат, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.233 КЗпП України, ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 грудня 2024 року.

Суддя Чирка С.С.