Справа №478/441/24 пров. №2/478/174/2024
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2024 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В с т а н о в и в:

16 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 16 вересня 1995 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який 03 серпня 2012 року було розірвано. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час навчається на І курсі Криворізького національного університету денної форми навчання, на факультеті «Інформаційних технологій», на платній основі. У зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, просила ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина у зв`язку з продовженням його навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 19 квітня 2024 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

27 травня 2024 року сторони звернулися до суду із заявою про врегулювання спору по справі шляхом підписання та затвердження мирової угоди, а також надали суду підписану сторонами мирову угоду.

Спільна заява сторін про затвердження мирової угоди та мирова угода приєднані до матеріалів справи.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає заяву про затвердження мирової угоди обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Нормами статті 207 ЦПК України визначено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін.

У мировій угоди сторони можуть вийти за межи предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Тобто, за змістом даної норми закону суд має перевірити, чи умови мирової угоди не суперечать закону, а саме чи дотриманий сторонами процедурний порядок звернення, чи дійсно укладено мирову угоду, який її зміст, чи зрозуміло, чітко, однозначно, безумовно викладено умови, чи стосується угода предмету спору, чи всі умови угоди підлягають примусовому виконанню, чи в результаті ліквідується спір між сторонами.

Судом встановлено, що умови мирової угоди викладені сторонами на окремому аркуші та підписані, з однієї сторони позивачем ОСОБА_1 , з другої сторони відповідачем ОСОБА_2 .

Зі спільної заяви про затвердження мирової угоди вбачається, що сторонам зрозумілі наслідки затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

Відповідно до вимог ч.1 п.5 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Згідно ч.4 ст.207 ЦПК України, укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди.

В силу вимог ст.208 ЦПК України, виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою.

Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документу, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Вивчивши умови мирової угоди, суд вважає, що вона не суперечить закону, стосується лише прав та обов`язків сторін та предмета позову, умови мирової угоди не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому приходить до висновку про необхідність затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Позивач ОСОБА_1 у відповідності до положень вище зазначеного Закону звільнена від сплати судового збору за вимогою щодо стягнення аліментів, тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 належить стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 1211 грн 20 коп.

Керуючись ст.ст.141, 207-208, 255-256, 260 ЦПК України суд,

У х в а л и в:

Прийняти мирову угоду сторін у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Затвердити мирову угоду, укладену 14 травня 2024 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , за умовами якої Сторони домовились про наступне:

1.ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючий по АДРЕСА_1 , на протязі двох тижнів з моменту підписання угоди, а саме до 28 травня 2024 року зобов`язується сплатити на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої по АДРЕСА_2 , кошти на навчання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Криворізькому національному університеті, за наступні навчальні роки 2024-2025, 2025-2026, 2026-2027 роки, у розмірі 46000 (сорок шість тисяч) гривень.

Підписанням цієї угоди Сторони свідчать, що ними врегульовані всі питання утримання дитини, жодних претензій один до одного стосовно вказаних питань Сторони не мають.

Виконання цієї мирової угоди здійснюється Сторонами, в порядку і в строки, що передбачені цією угодою.

Сторони підтверджують, що ця мирова угода відповідає їх дійсним намірам, не є фіктивною та удаваною.

Сторонам відомо про наслідки закриття провадження у справі, передбачені ст.256 ЦПК України.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - закрити.

Повторне звернення до суду по спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Ухвала Казанківського районного суду Миколаївської області про затвердження мирової даної угоди є виконавчим документом згідно Закону України «Про виконавче провадження».

У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1211 грн 20 коп.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.П. Сябренко