РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Хлуд І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2023 року представник ТОВ «Бізнес Позика» звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 16.12.2021 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір № 352997-КС-003 про надання кредиту від 16.12.2021 року шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 55 000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (надалі - правила, а разом - договір).

Згідно з умовами договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 0.86533637 процентів за кожен день користування кредитом.

Пунктом 2 кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Пунктом 3 кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 55 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 352997-КС-003, відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором № 352997-КС-003 на загальну суму 40 258,20 грн.

У зв`язку з вищенаведеним, позивач просить стягнути заборгованість за договором №352997-КС-003 про надання кредиту від 16.12.2021 року, що становить 98 210,74 грн., яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 49 873,78 грн., суми прострочених платежів по процентах 48 336,96 грн., суми прострочених платежів за комісією 0,00 грн.

У судове засідання представник позивача з`явився, 20 травня 2024 року подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Ухвалою суду від 27 листопада 2023 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі.

19 лютого 2024 року представником відповідача адвокатом Лук`янчук В.С. подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву відповідач ОСОБА_1 з нарахованими сумами, які позивач вважає за необхідне стягнути не погоджується, вважає, що суми вказаних платежів є необґрунтованими та просить зменшити розмір процентів за користування кредитом.

26.04.2024 року представником відповідача подано клопотання про долучення доказів, зокрема, яким долучено до матеріалів свій розрахунок заборгованості по кредитному договору № 352997-КС-003, вказуючи на допущену позивачем помилку у розрахунку суми процентів за користування кредитом, згідно якого сума становить 30 766,22 грн.

В подальшому 23 травня 2024 року представником відповідача через підсистему Електронний суд також подано додаткові пояснення, згідно яких відповідач стверджує, що сума сплачена ним в розмірі 40 258,20 грн. є сплаченою сумою процентів за користування коштами, а відтак сплаті підлягає лише розмір тіла кредиту.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

Судом встановлено, що 16 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений кредитний договір №352997-КС-005 на умовах пропозиції (оферти) на укладення електронного договору про надання кредиту від 16 грудня 2021, що акцептована відповідачем 16 грудня 2021, шляхом підписання електронним підписом відповідача.

До позову додано послідовності дій щодо укладення електронного договору про надання кредиту №352997-КС-005 від 16 грудня 2021 та анкету клієнта з особистими даними відповідача.

Відповідно до п.1 договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 55 000 грн строком на 24 тижні - до 02.06.2022 на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,86533637% в день (фіксована ставка) (у графіку платежів вказано, що проценти за користування кредитом складатимуть 57 710 грн), сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 8 250,00.

Пунктом 3 договору встановлено графік платежів, якого повинен дотримуватись позичальник. Останній платіж в рахунок повернення боргу позичальник мав сплатити 02.06.2022, загальний розмір платежів, які мав сплатити позичальник за кредитним договором складав 120 960 грн, з яких: проценти за користування кредитом 57 710,00 грн, кредит 55 000 грн, комісія за надання кредиту 8 250, 00 грн.

Позивач в повному обсязі виконав зобов`язання за кредитним договором, перерахувавши 16 грудня 2021 на картковий рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 55 000,00 грн., що підтверджується копією платіжного дорученнями № 33207 від 16.12.2021.

На виконання вимог ухвали суду від 04 квітня 2024 року АТ «Приват банк» 06 травня 2024 року направило на адресу суду запитувану інформацію, з якої вбачається, що банківська картка № НОМЕР_1 була випущена на ім`я ОСОБА_1 .

Крім того, з наданої інформації про рух коштів (виписка) по банківській картці № НОМЕР_1 за період з 16.12.2021 року по 02.11.2023 року вбачається, що відповідач активно користувався карткою та на виконання умов договору здійснив часткову оплату.

Відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 02.11.2023 року утворилась заборгованість за договором №352997-КС-005 про надання кредиту від 16 грудня 2021 року, що становить 98 210 грн. 74 коп. та складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 49 873,78 грн, суми прострочених платежів по процентах 48 336,96 грн.

За правилами ч. 1ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1ст. 627 ЦК України).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 2ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно ізст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.610,612 ЦК України).

Відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

З огляду на зазначені норми права Верховний Суд в своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205,207 ЦК України).

Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 7 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19.

Відповідно до ст.5,15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.

Зі змісту ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Зазвичай такі правила є невід`ємною частиною кредитного договору, що прописується в самому договорі та без підтвердження про ознайомлення з такими, договір не буде укладено.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із ч. 6ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

З огляду на викладене вище, слід дійти висновку, що укладений між сторонами договір, є укладеним з додержанням письмової форми, визначеної законом, оскільки укладений з додержанням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію», та підписаний відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, у порядку, визначеному Законом та договором.

Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що позичальник ОСОБА_1 взяті не себе зобов`язання за договорами позики не виконав, у передбачений в договорах строк грошові кошти (суму кредиту) та нараховані проценти за користування позикою не повернув, унаслідок чого виникла заборгованість за договором №352997-КС-005 про надання кредиту від 16 грудня 2021 року, що становить 98 210 грн. 74 коп. та складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 49 873,78 грн, суми прострочених платежів по процентах 48 336,96 грн.

Проте, суд не погоджується з розміром нарахованих відсотків за користування кредитом, оскільки з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем здійснено чотири платежі за процентами за користування кредитом а саме: 7 139,10 грн. (30.12.2021 р.), 6 663,16 грн. (13.01.2021р.), 6 663,16 грн. (27.01.2022 р.), 6 478,36 грн. (10.02.2022 р.), тобто загальна сума сплачених відповідачем процентів за користування кредитом становить 26 943,78 грн.

Крім того, судом береться до уваги, що кредитний договір укладено на строк - 24 тижні - до 02.06.2022 на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 0,86587807% в день, при цьому у графіку платежів вказано, що проценти за користування кредитом складатимуть 57 710,00 грн.

Аналізуючи вищевказане, суд зазначає, що позивач необгрунтовано здійснив обрахунок суми заборгованості по кредитному договору№ 352997-КС-003 відповідача зі сплати процентів за користування кредитом, зважаючи на наданий позивачем графік сплати кредиту розмір суми процентів за користування кредитом становить 30 766,22 грн., (57 710,00 грн. (загальну сума процентів у відповідності до договору) 26 943,78 грн. (сума процентів сплачених відповідачем)).

Разом з тим, відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 352997-КС-003, відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором № 352997-КС-003 на загальну суму 40 258,20 грн.

При цьому, відповідно до п. 5.6 розділу 5 Правил надання споживчих кредитів ТзОВ "Бізнес Позика" у разі недостатності суми здійсненого клієнтом платежу для виконання зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, така сума погашає вимоги банка у такій черговості:

- у першу чергу погашається прострочена сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом;

- у другу чергу - сума кредиту та проценти за користування кредитом;

- у третю чергу - неустойка (штраф) та інші платежі відповідно до договору про надання кредиту.

Таким чином, враховуючи часткову оплату відповідачем коштів на виконання умов договору, яка складає 40 258,20 грн. та черговість погашення заборгованості, суд приходить до висновку, що сума прострочених платежів по кредиту має становити 9 615 грн. 58 коп. (49 873, 78 грн. - 40 258,20 грн.).

Зважаючи на зазначене, сума заборгованості відповідача зі сплати відсотків за користування кредитом становить 30 766,22 грн. (57 710,00-26 943,78), сума прострочених платежів по тілу кредиту - 9 615,58 грн. (49 873, 78 грн. - 40 258,20 грн.), то загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 40 381 грн. 80 коп. (30 766,22 грн. + 9 615,58 грн.) та підлягає до стягнення з відповідача.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку про часткове порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 147, 20 грн.

Ціна позову, визначена позивачем сумою стягнення 98 210,74 грн.

Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 40 381 грн. 80 коп., що становить 41,12 % від ціни позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 883,00 грн. (2147,2:100 х 41,12%) судових витрат.

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором №352997-КС-003 про надання кредиту від 16.12.2021, що становить 40 381 грн. 80 коп. та складається: з суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмір 9 615 грн. 58 коп. та суми прострочених платежів по процентах 30 766 грн. 22 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» 883 грн. 00 коп. понесених судових витрат.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», , місцезнаходження 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки,26, офіс 411.

Відповідач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 24 травня 2024 року.

Суддя Кучина Н.Г.