Справа №: 343/2346/24
Провадження №: 2/343/758/24
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» звернувшись 28.10.2024 в Долинський районний суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, просить ухвалити рішення, яким:

стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 107487,79 грн;

стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» судовий збір в розмірі 3028,00 грн та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 15.02.2023 між ПрАТ «СК «УНІКА» та ТОВ «МРІЯ СЕРВІС» було укладено Договір добровільного страхування на транспорті та застраховано транспортний засіб жатку соняшникову Morisel GВЕ900 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ). Договір було укладено відповідно до Закону України «Про страхування».

08.10.2023 в с.М`якоти сталося ДТП за участю транспортного засобу ДАФ д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 з причіпом BAILEK д.р.н. НОМЕР_3 та іншим самохідним транспортним засобом Morisel GВЕ900, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб Morisel GВЕ900, що був застрахований ПрАТ «СК «УНІКА» за Договором добровільного страхування наземного транспорту №011092/4110/0000068.

Згідно постанови Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13.10.2023 (справа №675/1703/23), ДТП сталося внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 ПДР України.

Внаслідок зазначеного вище ДТП було завдано майнової шкоди власнику транспортного засобу Morisel GВЕ900.

На підставі заяви потерпілої особи, Договору добровільного страхування транспортного засобу та на виконання вимог Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі - 264 287,79 грн.

Розрахунок страхового відшкодування:

272 639,88грн. (вартість майна, що підлягає заміні, згідно рахунку №679899007) - 8 352,09грн.(франшиза) .

Згідно звіту №29267 від 29.11.2023, вартість пошкоджених вузлів та агрегатів склала 284 090,16 грн, загальна вартість відновлення (комплектуючі плюс відновлювальні роботи), становить - 308 788,86 грн.

До ПрАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу жатка соняшникова Morisel GВЕ900 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 08.10.2023 в с. М`якоти.

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу ДАФ (д.р.н. НОМЕР_4 ), була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в АТ «УСК«КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» згідно полісу ЕР № 212297485. Ліміт відповідальності страховика становить - 160 000,00 грн, франшиза - 3 200,00 грн.

19.02.2024 АТ «УСК«КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», виконало своє зобов`язання перед ПрАТ «СК «УНІКА» у розмірі - 156 800,00 грн, що дорівнює ліміту відповідальності страховика за вирахуванням франшизи.

Ціна позову дорівнює сумі виплаченого страхового відшкодування ПрАТ «СК «УНІКА» за вирахуванням ліміту відповідальності страховика відповідача.

264 287,79 грн (сума страхового відшкодування ПрАТ «СК «Уніка») - 156 800,00 грн (сума страхового відшкодування згідно полісу АТ «УСК«КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП») = 107 487,79 грн.

У зв`язку з розглядом справи позивачем вже сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 3028,00 грн та понесено витрати за надану професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.

На рахунок представництва повідомляють , що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір доручення №1 ВНМ від 01.11.2023, відповідно до якого, ФОП ОСОБА_2 з метою виконання умов договору, має право залучати для виконання покладених на нього обов`язків адвокатів, адвокатські бюро чи адвокатські об`єднання, оплачувати їх послуги, які підлягають відшкодуванню Довірителем на умовах, порядку та строки визначені ч. 5 Договору.

02.11.2023 між ФОП ОСОБА_2 та Адвокатським бюро «Білий» укладено договір про надання правової допомоги №2/23ю, відповідно до якого, Адвокатське бюро «Білий» зобов`язується за дорученням ФОП ОСОБА_2 надати правову допомогу та послуги щодо проведення допустимих законодавством України дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», що підтверджується договором доручення №1 ВНМ від 02.11.2023 та Додатком № 1 до нього.

Згідно Договору про надання правової допомоги №2/23ю та Додатку № 1 (фіксований) позивачем вже понесено витрати, за надану професійну правничу допомогу АБ «Білий» у розмірі 8000,00 грн , що підтверджується актом виконаних робіт, відповідно до п.1 Додатку №1 до Договору (а.с.1-5).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2024 цивільна справа № 343/2346/24 за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.71).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 31.10.2024 позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишено без руху та надано позивачу Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Уніка» строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали (а.с.74).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 01.11.2024, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито спрощене провадження у справі № 343/2346/24 за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з повідомлення сторін.

Роз`яснено сторонам їх право заявити відвід судді з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі з позовною заявою та додатками для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзивів на позов, які повинні відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, а також доказів, що підтверджують обставини, на яких грунтуються його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, і документів, що підтверджують надіслання (надання) відзивів та доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Відповідач не пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді позивача на відзив, до початку розгляду справи по суті, має право підготувати заперечення на відповідь на відзив, та направити позивачу й суду з підтвердженням такого направлення учасникам справи.

Роз`яснено учасникам справи, що подання заяв по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення є їхнім правом. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (а.с.82).

Відповідач ОСОБА_1 28.11.2024 подав в Долинський районний суд заяву про визнання позову про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій зазначив, що у позовній заяві ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» просить стягнути з нього 107487,79 грн заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди, 3028,00 грн, судового збору та 8000,00 грн витрати на професійну правову допомогу.

Заявлені вимоги про стягнення з нього 107487,79 грн шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та 3028,00 грн судового збору, він визнає оскільки, сталася дорожньо-транспортна пригода, винуватцем якої є він, через випадок - покотилась машина.

Водночас, вважає розмір заявлених витрат на професійну допомогу в розмірі 8000,00 грн, неспівмірним зі складністю справи, яка розглядається в спрощеному провадженні, обсягом наданої юридичною допомогою, затраченим часом на надання таких послуг. Розмір відшкодування 8 000.00 грн не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. Також зазначає, що їх стягнення становить надмірний тягар для нього, суперечить принципу розподілу таких витрат, оскільки він мав інвалідність з дитинства, повністю не бачить на одне око. На його утриманні троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зараз продовжує навчання і лише він повністю його забезпечує; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є малолітньою та в силу віку потребує значних матеріальних ресурсів для розвитку; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є дитиною з інвалідністю та потребує більше уваги та витрат на утримання, їжу, медичні засоби, ліки.

Разом із цим його дружина, ОСОБА_6 , на даний час не працює, змушена доглядати за їх дітьми, зокрема і найменшою дочкою , яка потребує постійного догляду.

Отже, єдиним джерелом доходу є його заробіток від надання нерегулярних перевезень, стареньким вантажним автомобілем, а тому сума витрат на правову допомогу, є для нього непіднятою.

Крім того, розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути явно завищеним порівняно із судовим збором.

Враховуючи вищенаведене та аналізуючи предмет спору, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, те, що позов лише до одного відповідача, він позовні вимоги визнає, участь у засіданні представник не бере, оскільки просив проводити розгляд справи у його відсутності, просить зменшити заявлені вимоги позивача та стягнути з нього витрати на правничу допомогу в розмірі 300,00 гр. (а.с.86-97).

Представник позивача ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» - Білий В.С. ( договір №2/23ю про надання правничої допомоги від 02.11.2023 а.с.61) в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, в позовній заяві, просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, за наявними матеріалами справи.

Відповідач, ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом, подав заяву про визнання позову про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якій просить стягнути з нього на користь ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» 107487,79 грн заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 3028,00 грн судового збору та 300,00 грн витрати на професійну правничу допомогу. Розгляд справи проводити у його відсутності.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

При цьому з урахуванням того, що завершення розгляду справи відбулось за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення у справі є дата складання повного судового рішення, що відповідає вимогам ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України та не є порушенням прав сторін щодо участі у розгляді справи, про що зазначив Верховний суд у постанові від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11.

Суд, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ч.1 ст.22 ЦК України передбачено, що особа , якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та

обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Виходячи з положень ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

У відповідності до ст. 979 ЦК України, договір страхування укладається відповідно до цього Кодексу, Закону України "Про страхування", інших законодавчих актів.

Вимогами ст. 108 Закону України "Про страхування" визначено, що страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Тобто при суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника. Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала. Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

Відповідно до позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року, справа №154/2094/16-ц, у деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 08 жовтня 2023 року о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , на території підприємства «Кластер Полісся», не забезпечивши безпечної стоянки автомобіля «DAF TE 105 XF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , залишивши його без нагляду, в результаті чого транспортний засіб здійснив самовільних рух та допустив наїзд на припаркований причіп «BAILEK», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , а той у свою чергу допустив пошкодження жатки соняшниково-збиральної «MORISEL-GBE 900», внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13.10.2023 в справі №675/1703/23 , яка набрала законної сили 24.10.2023, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн (а.с.54-55).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Згідно із даними видаткової накладної №1924 від 20.08.2018, власником іншого самохідного транспортного засобу - жатки соняшниково-збиральної «MORISEL-GBE 900» р.н. НОМЕР_5 , є ТОВ «Мрія Сервіс» (а.с.27).

Майнові інтереси пов`язані з володінням, та/або користуванням, та/або розпорядженням іншим самохідним транспортним засобом жатки соняшниково-збиральної «MORISEL-GBE 900» р.н. НОМЕР_5 ТОВ «Мрія Сервіс» на день ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Уніка», що підтверджується Договором добровільного страхування на транспорті «КАСКО для Спецтехніки» №011092/4110/0000068 від 15.02.2023 , умовами страхування до договору та додатком №1 до договору (а.с.10-11,12-19,20-26).

08 жовтня 2023 року ТОВ «Мрія Сервіс» звернулась до ПрАТ «СК«Уніка» із заявою №3 про подію з ознаками страхового випадку згідно договору КАСКО №011092/4110/0000068/151 (КАСКО), повідомивши про ДТП, яке мало місце 08.10.2023, під час якого було пошкоджено транспортний засіб жатка соняшниково-збиральна «MORISEL-GBE 900», реєстраційний номер НОМЕР_5 (а.с. 9).

Пошкоджений в результаті ДТП транспортний засіб, жатка соняшниково-збиральна «MORISEL-GBE 900», реєстраційний номер НОМЕР_5 , оглянутий, що підтверджується протоколом технічного огляду №203/40603 від 08.10.2023, в якому міститься інформація про характер пошкоджень та найменування пошкоджених деталей (а.с.30-31).

Відповідно до звіту №29267 «Про незалежну оцінку вартості матеріального збитку пошкодженого майна жниварки Morisel, GBE 900, (GBE112718) від 29.11.2023, виконаного суб`єктом оціночної діяльності , ФОП ОСОБА_7 на замовлення ТОВ «СЗУ Україна», загальна вартість пошкоджених вузлів та компонентів складає 284090,16 грн, загальна вартість відновлення (комплектуючі плюс відновлювальні роботи) 308788,86 грн, вартість матеріального збитку (з урахуванням зносу) пошкодженого майна - жниварки Morisel, GBE 900, (GBE112718) без урахування ПДВ становить 157892,50 грн, з урахуванням ПДВ 189471,00грн. (а.с.33-45).

Згідно рахунку на оплату товару №67989900 від 01.12.2023, вартість складових, що підлягають заміні становить 272639,88 грн (а.с.28).

На підставі заяви потерпілої особи, Договору страхування 011092/4110/0000068 від 15.02.2023 та на виконання вимог Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 264287,79 грн ( 272639,88 грн вартість складових, що підлягають заміні - 8352,09 грн франшиза згідно умов договору) (а.с.7).

Відповідно до платіжного доручення № 129449 від 11.12.2023 ПрАТ "СК "Уніка" сплатило на рахунок ТОВ «Агроальянс торговий дім» кошти у розмірі 264287,79 грн (призначення платежу: страхове відшкодування згідно договору № 011092/4110/0000068 від 15.02.2023 без ПДВ, ТОВ «Мрія Сервіс», ЄРДПОУ 38554271, рах.679899007, д.н.0 страхове відшкодування К43 (а.с.8).

Згідно із даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , власником транспортного засобу марки «DAF TE 105 XF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_1 (а.с.81)

На момент вчинення ДТП, транспортний засіб марки «DAF TE 105 XF», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , був забезпечений полісом ОСЦПВВНТЗ ЕР№212297485 ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з лімітом відповідальності за шкоду майну в розмірі 160 000,00 грн, з франшизою 3200,00 грн (а.с.56).

ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплатило ПрАТ «СК«Уніка», страхове відшкодування в розмірі 156800,00 грн, тобто здійснило виплату страхового відшкодування в межах ліміту за вирахуванням франшизи (160000,00 грн - 3200,00 грн=156800,00 грн) про що свідчить : платіжне доручення № ЗР018693 від 19.02.2024 (а.с.57).

З урахуванням вказаного позивач просить стягнути із заподіювача шкоди на його користь різницю між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Таким чином, встановивши факт недостатності страхової виплати, здійсненої позивачеві, як страховику потерпілого в ДТП, страховиком винуватця ДТП в межах ліміту в розмірі 160000,00 грн, при виплаченому ним страховому відшкодуванні 156800 грн, суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу заявленої ним до стягнення з ОСОБА_1 як з винуватця ДТП суми завданого збитку, розмір якого становить 107487,79 грн (264287,79 грн сума страхового відшкодування 156800,00 грн сплачене страхове відшкодування).

Отже, позов ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає до задоволення.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Щодо позовних вимог в частині стягнення судових витрат, суд зазначає наступне:

Згідно з ч.1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову в частині вимог про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, тому, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного:

Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 цього Кодексу).

Згідно з ч. 4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Водночас, за приписами ч. 6 ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.3 ст. 141 ЦПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, на яку ж і покладається обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Тобто, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:

- має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

- з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПрАТ «СК «УНІКА» та ФОП ОСОБА_2 , було укладено договір доручення №1 ВНМ від 01.11.2023 , відповідно до якого ФОП ОСОБА_2 , має право залучати для виконання покладених на нього обов`язків адвокатів, адвокатські бюро чи адвокатські об`єднання, оплачувати їх послуги, які підлягають відшкодуванню Довірителем на підставі ч. 5 Договору (а.с.58-59).

02.11.2023 між ФОП ОСОБА_2 , та Адвокатським бюро «Білий» укладено договір про надання правової допомоги №2/23ю, відповідно до якого, бюро зобов`язується за дорученням ФОП ОСОБА_2 надати правову допомогу та послуги щодо проведення дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників ПрАТ "СК "УНІКА", що підтверджується договором доручення №1 ВНМ від 02.11.2023 року та Додатком № 2 до нього.

Згідно Договору про надання правової допомоги №2/23ю та Додатку № 1 (фіксований) позивачем вже понесено витрати, за надану професійну правничу допомогу АБ «Білий» у розмірі 8000,00 грн.

Адвокат не повинен підтверджувати розмір гонорару, якщо гонорар встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі. Відповідне положення міститься у Постанові ВП ВС від 12.05.2020 №904/4507/18 (12-171гс19).

Разом з цим, суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є необґрунтованою, такою, що не відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих адвокатом послуг, з огляду на наступне.

В ч. 4 ст. 137 ЦПК України зазначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом; вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Зокрема, ч. 5 ст. 137 ЦПК України, вказує на те, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у справі №201/14495/16-ц від 30.09.2020 прийшов до висновку, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд мас виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи».

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

В свою чергу, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Відповідач ОСОБА_1 в заяві про визнання позову про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що вважає розмір заявлених витрат на професійну допомогу в розмірі 8000,00 грн, неспівмірним зі складністю справи, яка розглядається в спрощеному провадженні, обсягом наданої юридичною допомогою, затраченим часом на надання таких послуг. Витрати не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. Також зазначає, що їх стягнення становить надмірний тягар для нього, суперечить принципу розподілу таких витрат, оскільки він мав інвалідність із дитинства . На його утриманні троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження НОМЕР_7 а.с.90), який зараз продовжує навчання і лише він повністю його забезпечує; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 а.с.89), яка є малолітньою та в силу віку потребує значних матеріальних ресурсів для розвитку; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 а.с.88), яка є дитиною з інвалідністю (копія посвідчення серії НОМЕР_10 а.с.97).

Разом із цим його дружина, ОСОБА_6 , на даний час не працює, змушена доглядати за їх дітьми, зокрема і найменшою дочкою , яка потребує постійного домашнього догляду (копія довідки №147 а.с.91).

Отже, єдиним джерелом доходу є його заробіток від надання нерегулярних перевезень, стареньким вантажним автомобілем, а тому сума витрат на правову допомогу, є для нього непіднятою.

Згідно із заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача заявлено розрахунок витрат у розмірі 8000 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, правнича допомога адвоката полягала в підготовці позовної заяви.

На думку суду, дана справа є справою незначної складності. Супровід даної справи не потребував вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, справа не становить суспільний інтерес.

Отже, підготовка позову у цій справі не вимагала від професійного, досвідченого адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що позов задоволено, а позивач отримав адвокатські послуги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з цим, суд вважає, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 8000 грн не є пропорційним до предмета спору та складності справи, є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг, та вважає за можливе присудити на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу по цій справі в сумі 2000,00 грн.

На підставі вище викладеного, ст.ст.22, 993, 1166, 1187, 1188, 1191, 1193 ЦК України, ст.ст. 22, 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV та керуючись ст.ст. 12,13, 82, 133, 137, 141,259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХ В А Л И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА», код ЄДРПОУ 20033533, розрахунковий рахунок НОМЕР_11 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 107487 (сто сім тисяч чотириста вісімдесят сім) гривень 79 копійок .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок сплаченого судового збору згідно квитанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач : Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», , вул.О.Теліги,6-В,корп.4 м.Київ,04112.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_12 , жителя: АДРЕСА_2 .

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш