Справа №204/8905/23
Провадження №2/204/267/24
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

28 травня 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Книш А.В.,

секретар судового засідання Малкамова О.С.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на спадкування як спадкоємця четвертої черги за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просила встановити факт її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 з 1998 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право на спадкування як спадкоємця четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову зазначено, що позивач проживала однією сім`єю у шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу та вела спільне господарство з ОСОБА_3 з 1998 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається, у тому числі, з житлового будинку з надвірними спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що дітей у спадкодавця не було, а його батьки вже померли. Зазначає, що до другої черги спадкування входить відповідач ОСОБА_2 , який є братом спадкодавця, до третьої черги відповідач ОСОБА_5 , яка є тіткою спадкодавця та до четвертої черги спадкування входить вона та відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Враховуючи дані обставини у позивача виникла необхідність у звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04 вересня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за даною позовною заявою за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, не заперечувала проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Відповідачі належним чином та завчасно сповіщені про дату і час розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Суд, вислухавши позивача, свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який у період з 1998 року до моменту смерті в шлюбі не перебував та дітей не мав (а.с.10,138).

Батьки ОСОБА_3 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 померли відповідно ІНФОРМАЦІЯ_2 та 16 квітня 2009 року (а.с.9,11,12).

Спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилася (а.с.70).

Позивач з 18 листопада 1998 року та ОСОБА_3 з 18 квітня 2014 року були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5-8).

З довідки виконкому Гродівської селищної ради Покровського району Донецької області від 10 листопада 2022 року встановлено, що ОСОБА_3 з 18 квітня 2014 року по день своєї смерті мешкав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; щодо складу сім`ї на день смерті зазначено лише позивача, інших зареєстрованих мешканців за вказаною адресою не має (а.с.28).

З акту обстеження фактичного проживання від 16 травня 2023 року, складеного комісією у складі депутата Гродівської селищної ради та представників громадськості, вбачається, що позивач на день смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала та була зареєстрована разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 , проживали однією сім`єю та вели спільне господарство (а.с.29).

Позивач у період з 1998 року по 05 серпня 2022 року у шлюбі не перебувала (а.с.4-6,150).

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що вона разом працювала з позивачем, живе неподалік позивача та часто бувала у неї вдома, у зв`язку з чим їй відомо, що позивач з 1998 року проживала разом з ОСОБА_2 як одна сім`я по день його смерті. Вказала, що знає, що вони робили спільні покупки, разом робили ремонт, позивач займалася господарством та доглядала матір ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона перебуває з позивачем у дружніх відносинах та є її сусідкою. Коли вона познайомилася з позивачем, то вона вже жила разом з ОСОБА_2 та свідок знала їх як чоловіка та дружину, вони разом робили ремонт, у них був автомобіль, позивач доглядала за матір`ю ОСОБА_2 , а коли захворів ОСОБА_2 , то тільки позивач за ним доглядала і вона ж потім займалася його похованням. Також свідок ОСОБА_7 повідомила, що їй відомо від відповідачів, які є родичами померлого ОСОБА_2 , що вони не заперечують проти того, щоб спадкове майно залишилося позивачу.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

За змістом статей 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина перша статті 1258 ЦК України).

За правилами статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України підлягає встановленню два юридичних факти: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати норми частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Отже, для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом з цим, судом враховується правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21, відповідно до якої «За загальним правилом дія актів цивільного законодавства в часі має футороспективний характер, тобто спрямована на майбутнє. У зв`язку з чим акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; із загального правила про застосування актів цивільного законодавства до спадкових відносин, що виникають з моменту відкриття спадщини, абзацом 1 пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачається виняток і допускається застосування ЦК України до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Відповідно, п`ятирічний строк, передбачений статтею 1264 ЦК України, повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю, у тому числі до набрання чинності цим Кодексом.

ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності (пункт 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

Слід розмежовувати сферу дії статті 74 СК України і статті 1264 ЦК України, оскільки зазначені норми регулюють різні правовідносини (сімейні та спадкові). Якщо вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу заявлена у зв`язку з таким проживанням не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, відповідні відносини є спадковими і до них слід застосовувати статтю 1264 ЦК України.

За результатами касаційного перегляду цієї справи Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду встановила підстави для відступу від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року у справі N 200/21452/15-ц (провадження N 61-18578св18) та від 16 грудня 2020 року у справі N 493/915/16-ц (провадження N 61-286св20) й постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2019 року у справі N 346/1178/17 (провадження N 61-48393св18), від 17 червня 2021 року у справі N 489/5982/17 (провадження N 61-4452св19) та від 12 грудня 2019 року у справі N 466/3769/16 (провадження N 61-5296св19).».

Факт спільного проживання позивача із спадкодавцем з 1998 року до дня його смерті (05 серпня 2022 року) підтверджують допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , покази яких узгоджуються з доводами позивача та з дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

З огляду на викладене, пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13, 81,89, 141, 264, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на спадкування за законом задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкування як спадкоємця четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Головуючий: