Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1215/24
Провадження № 2-о/376/130/2024
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

"29" квітня 2024 р. Суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г. розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою про становлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт що він підлягає звільненню зі служби за сімейними обставинами, так як він повинен здійснювати постійний догляд за свою хворою мамою, яка потребує стороннього догляду.

Заява про встановлення факту, що має юридичне значення повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст. 175, 177 ЦПК України, так і спеціальним, які містяться в ст.ст. 315, 318 ЦПК України.

Оглянувши заяву та додані до неї документами, суд вважає, що заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на таке.

Згідно ч. 3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

В частині 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 1, 3 ч. 1 ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою, а також докази, що підтверджують факт.

Частиною 2 ст. 318 ЦПК України визначено, що до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Заявник у своїй заяві зазначає, що підставою для звернення до суду стало те, що він хоче звільнитись з військової служби, оскільки він бажає здійснювати догляд за своє хворою матір`ю, яка згідно довідки ЛКК № 189 від 26.02.2024 р. потребує постійного стороннього догляду. На даний час він є єдиною працездатною особою, яка може гарантувати соціальний захист особа похилого віку, яка опинилася в складних життєвих обставинах через вплив несприятливих чинників а саме порушення функцій організму та невиліковних хвороб. У заяві вказує, що він не має можливості іншим аніж у судовому порядку способом встановити факт постійного догляду, так як він на даний час проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Разом з тим, при зверненні до суду із зазначеною вище заявою заявник не надає доказів на підтвердження обставини, що від є військовослужбовцем та на даний час проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Також до заяви не додано доказів звернення до військової частини з приводу звільнення з військової служби та розгляд його заяви, відмови командира, тощо. Тобто не наведено жодного обґрунтування та не надано доказів неможливості встановлення такого факту у позасудовому порядку.

Крім того, заявником не залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи військову частину, в якій він проходить службу та з якої він бажає звільнитись.

В заяві зазначено, що ніхто, окрім ОСОБА_1 не може здійснювати догляд за його матір`ю, однак, доказів на підтвердження даної обставини не надано.

Також, стороною заявника не визначено коло заінтересованих осіб, які мають право брати участь у справі, рішення щодо яких може вплинути на їх права та обов`язки шляхом його реалізації, а саме: діти, інші родичі ОСОБА_2 , не зазначена необхідність їх залучення в якості заінтересованої особи.

Суд також не може залишити поза у вагою той факт, що в заяві не викладено в чому саме буде проявлятися догляд за матір`ю та її утриманням, чи працює заявник, за який кошт буде здійснюватись утримання та догляд, тощо.

В обгрунтування обставин викладених у заяві посилається на норми Закону України «Про соціальні послуги»

В частині 6 статті 13 Закону України «Про соціальні послуги» передбачено, що фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є: 1) особами з інвалідністю I групи; 2) дітьми з інвалідністю; 3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; 4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; 5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги.

До поданої заяви додано копію довідки ЛКК, згідно якої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , потребує постійного стороннього догляду внаслідок захворювань та має когнітивні порушення.

Тобто, з поданої заяви вбачається, що встановлення юридичного факту, фактично необхідно заявнику для призначення його особою, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

При цьому, не надає документів про те, що заявник є надавачем соціальних послуг та, або витягу з реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг.

Разом з тим, до заяви не додано доказів звернення заявника до відповідного місцевого органу з питань соціального захисту населення з даного приводу та не додано відмови такого органу.

Таким чином, заявнику слід надати докази того, що він намагався врегулювати питання оформлення статусу фізичної особи, що надає соціальні послуги не на професійній основі відповідно до норм Закону України «Про соціальні послуги».

Отже, без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, тому заяву слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків заяви з подачею її до суду з врахуванням вимог ст.ст. 175,177 ЦПК України.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач (заявник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява (заява) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому заяву слід залишити без руху, а заявнику надати строк для їх усунення.

Керуючись ст.185, 258-261, 294, 318 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення вказаних недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г. Батовріна