Справа № 301/3773/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" грудня 2024 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

Головуючої судді: Даруди І.А.,

секретаря судових засідань: Сатін Н.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування, стверджуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець (бабуся позивача) ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на все її майно. До складу спадщини входить в тому числі житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 власником якого згідно погосподарських книг Осійської сільської ради Іршавської міської ради за 2016-2023 роки була покійна бабуся ОСОБА_3 , яка за життя не провела державної реєстрації за нею вищезазначеного житлового будинку, що стверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно.

Заповіт за життя ОСОБА_3 не залишала.

ОСОБА_1 , є внуком померлої ОСОБА_3 , що стверджується записом про батька у свідоцтві про народження позивача за та витягом з державного реєстру актів цивільного стану про реєстрацію народження його батька ОСОБА_2 , і відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом.

Згідно довідки від 20.08.2024 року виданої старостою села Осій на день смерті спадкодавця ОСОБА_3 в спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 разом з нею проживали та були прописані позивач (внук спадкодавця) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дядько позивача, рідний син спадкодавця, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть.

Отже, спадкоємець за законом ОСОБА_1 , проживав за одною адресою разом із покійною бабусею на день відкриття спадщини і не відмовився від прийняття спадщини, отже, відповідно до ч.З ст. 1268 ЦК України, прийняв спадщину.

Також, як стверджує позивач, крім ОСОБА_1 до кола спадкоємців після смерті спадкодавця ОСОБА_3 належить також відповідач - син спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який усвідомлюючи значення своїх дій відмовляється від спадщини і не бажає її приймати.

Інших осіб, які б претендували на майно після смерті спадкодавця немає.

На теперішній час, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини.

Згідно виписки виданої старостою села Осій Іршавської міської ради від 20.08.2024 року вбачається, що згідно записів погосподарського обліку Осійської сільської ради власником житлового будинку в АДРЕСА_1 який був збудований в 1958 році була покійна спадкодавець ОСОБА_3 .

Однак, згідно тверджень позивача ОСОБА_1 приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу П.М.Ожеледи його було повідомлено про неможливість юридичного оформлення спадкових прав після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю державної реєстрації за спадкодавцем вищезазначеного житлового будинку і тому ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і запропоновано звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, натомість подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, а справу просив розглянути без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно і належним чином. Натомість, від відповідача до суду надійшла заява, в якій останній зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення таких, також, зазначив, що розгляд справи просить проводити у його відсутності.

Суд, всебічно та в повному обсязі дослідивши матеріали справи прийшов до наступних висновків.

Судом в підготовчому судовому засіданні було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець (бабуся позивача) ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смертьсерії НОМЕР_1 , яке видане виконкомом Осійської сільської ради Іршавського району 15.11.2012 року, актовий запис №42.(а.с. 13)

ОСОБА_1 , є внуком померлої ОСОБА_3 , що стверджується записом про батька у свідоцтві про народження позивача серії НОМЕР_2 (а.с. 15) та витягом з державного реєстру актів цивільного стану про реєстрацію народження його батька ОСОБА_2 (а.с. 16-17).

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на все її майно. До складу спадщини входить в тому числі житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 власником якого згідно з випискою з погосподарської книги Осійської сільської ради Іршавської міської ради за 2016-2023 роки була спадкодавець ОСОБА_3 , яка за життя не провела державної реєстрації за нею вищезазначеного житлового будинку (а.с. 18).

За життя спадкодавець ОСОБА_3 заповіт на випадок своєї смерті не залишала.

Згідно довідки від 20.08.2024 року виданої старостою села Осій на день смерті спадкодавця ОСОБА_3 в спадковому будинку за адресою: АДРЕСА_1 разом з нею проживали та були прописані позивач (внук спадкодавця) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дядько позивача, рідний син спадкодавця, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть.

Отже, спадкоємець за законом ОСОБА_1 , проживав за одною адресою разом із cпадкодавцем на день відкриття спадщини і не відмовився від прийняття спадщини.

Також, з наданих матеріалів, які були предметом дослідження в судовому засіданні суд встановив, що крім ОСОБА_1 до кола спадкоємців після смерті спадкодавця ОСОБА_3 належить також відповідач - син спадкодавця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який відмовляється від спадщини і не бажає її приймати, що стверджується його письмовою заявою від 12.11.2024 року, що наявна в матеріалах справи. Інших осіб, які б претендували на майно після смерті спадкодавця немає. На теперішній час, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем відкритої спадщини.

Отже,суд бере до уваги те, що відповідач- ОСОБА_2 не претендує на спадкове майно, також, те що інші спадкоємці майна - відсутні.

Тому, враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що єдиним спадкоємцем, який виявив бажання прийняти спадщину є позивач ОСОБА_1 . Також, судом було встановлено, що при зверненні позивачем до приватного нотаріуса щодо видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у оформленні спадщини позивачу було відмовлено, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації за спадкодавцем вищезазначеного житлового будинку, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом у нотаріальному порядку.

Як вбачається з ч. 4 ст. 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом.

Частина 3 статті 3 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачає, що Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.

На підставі чого, всебічно та в повному обсязі оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що обставини викладені в позовній заяві є обгрунтованими, а вимоги підставними.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правиламист. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно дост. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України).

Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 83, 175, 177, 184, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст.16, 392, 1216, 1220, 1223, 1268 ЦК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позовну заяву - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач : ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, мешканець, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 ;

Відповідач: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, мешканець, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт серії НОМЕР_6 .

Суддя: І.А. Даруда