Справа № 953/963/24
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2024 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Колесник С.А.,
за участю секретаря судового засідання Півоваровій Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу справу № 953/963/24 за позовною заявою Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» в особі студентського містечка Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням із зняттям з реєстрації, -
05.02.2024 року до суду надійшла позовна заява Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» в особі студентського містечка Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому позивач просить:
1. Визнати ОСОБА_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям його з реєстрації в гуртожитку.
2. Визнати ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням у гуртожитку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям її з реєстрації в гуртожитку.
3. Визнати ОСОБА_3 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням у гуртожитку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 зі зняттям її з реєстрації в гуртожитку.
4. Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на користь Національного аерокосмічного університет ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» в особі Студентського містечка Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» судовий збір у сумі 3028,00 грн.
На обгрунтуваненя позовної заяви представник посилається на те, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично за вказаною адресою не проживають, фактичне місце проживання відповідачів не відоме. Вказані обставини перешкоджають Студентському містечку в повній мірі виконувати покладені на нього функції щодо розпорядження майном. Приміщення за адресою: АДРЕСА_2 є гуртожитком Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» та перебуває на балансі Студентського містечка.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2024, справу передано для розгляду судді Колесник С.А.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 08.02.2024 позовну заяву залишено без руху та надано стрк для усунення недоліків.
14.02.2024 від представника позивача через систему «Електронний суду» надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою суду від 15.02.2024 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 10.04.2024 закрито підготовче провадження у цивільній справі № 953/963/24 та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, 20.03.2024 через систему «Електронний суд» надійшла заява від представника, в якій просив судові засідання провести без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.42-43).
Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час і місце судових засідань повідомлялися своєчасно та належним чином (а.с.47-49, 54-56,59-61), відзиву на позовну заяву не подано, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.
Частиною 1 ст. 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відповідачі не використали наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явилися у судове засідання без повідомлення причин, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. Відповідачами не надано суду жодного доказу, який би мав істотне значення для вирішення справи по суті, чи спростування доводів позивача.
Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідачів.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Відповідно до ухвали суду від 03.06.2024, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлялись про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідачів та згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.24).
З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права вбачається, що правокористувачем квартири за адресою: АДРЕСА_2 є Національний аерокосмічний університет ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» (а.с.14).
Відповідно до Наказу Національного аерокосмічного університет ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» №929-уч від 27.06.2017 визнано студентське містечко Національного аерокосмічного університет ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» виконавцем послуг утримання будинків, споруд і прибудинкових територій гуртожитків і житлових будинків, що закріплені на праві господарського відання за адресами: крім інших АДРЕСА_3 (а.с.5).
Згідно акту обстеження на факт не проживання особи за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 від 22.12.2022 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 за місцем проживання відсутні, помешкання знаходиться без опалення та газопостачання, в помешкані знаходяться меблі, особистий одяг мешканців відсутній. Помешкання потребує ремонту (а.с.22).
Згідно акту обстеження на факт не проживання особи за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 від 04.12.2023 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 за місцем проживання відсутні, помешкання знаходиться без опалення та газопостачання, в помешкані знаходяться меблі, особистий одяг мешканців відсутній (а.с.21).
Відповідно до статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно із ч. 1ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку.
Судом встановлені фактичні обставини та правовідносини, зокрема те, що відповідачі фактично не проживають у спірному житловому приміщенні з 2022 року.
Порушене право власника має бути захищено шляхом усунення перешкод позивача (за правовим механізмом на який позивач послався у позові) у користуванні належним йому житловим будинком, шляхом позбавлення відповідачів права користування цим житловим приміщенням.
Що стосується позовних вимог в часті зняття відповідачів з реєстраційного обліку, суд зазначає наступне.
У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зазначено, що органом реєстрації є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.
Частиною першою статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання є, зокрема, судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до статті 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Таким чином, відповідно до зазначеної норми зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Враховуючи те, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 391, 405 ЦК України).
При визнанні судом осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, юридичним наслідком є зняття таких осіб з реєстраційного обліку за адресою зазначеного житла.
Отже, під час ухвалення рішення про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, не існує необхідності ще й вирішувати вимогу про зняття з реєстрації, а тому у встановленні порядку виконання судового рішення необхідності не має.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» в особі студентського містечка Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» підлягають частковому задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з чим з відповідачів на користь Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» в особі студентського містечка Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 9 084 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 383, 405 ЦК України, ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 273, 315, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» в особі студентського містечка Національного аерокосмічного університету ім. М.Є. Жуковського «Харківський авіаційний інститут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням із зняттям з реєстрації задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), таким, що втратив право користування житловим приміщенням у гуртожитку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), такою, що втратила право користування житловим приміщенням у гуртожитку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), такою, що втратила право користування житловим приміщенням у гуртожитку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у встановленому порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено та підписано 03.06.2024.
Суддя Колесник С.А.