Справа № 674/1483/24
Провадження № 2/674/706/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області у складі головуючої судді Шафікової Ю.Е., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 28933 грн. 75 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 25 000 грн., 3% річних в розмірі 1383 грн. 75 коп., інфляційні нарахування в розмірі 2 550 грн., а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що в листопаді 2022 року домовився з ОСОБА_2 про здійснення останнім утеплення квартири, в якій позивач проживає, письмових договорів не підписували. Відповідач 11.11.2022 взяв у позивача для закупівлі матеріалів на утеплення аванс в розмірі 25 000 грн., що підтвердив розпискою. Проте, після отримання коштів, ОСОБА_2 робіт по утепленню квартири не зробив, не передав матеріали на утеплення квартири. Позивач для захисту своїх прав звернувся до поліції, згідно відповіді якої в даному випадку існують цивільно-правові відносини. Тому, просить стягнути безпідставно набуті відповідачем кошти в сумі 25 000 гривень. Крім того, у зв`язку з порушенням позадоговірного зобов`язання, на підставі ст. 625 ЦК України просить стягнути 3% річних за період з 12.11.2022 (наступний день одержання коштів) по 17.09.2024 (день звернення з позовом до суду) в розмірі 1383 грн. 75 коп., та інфляційні втрати за грудень 2022 - вересень 2024 в розмірі 2550 грн..

Ухвалою судді від 25 вересня 2024 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань до суду також не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_2 11.11.2022 взяв аванс на утеплення квартири в розмірі 25000 гривень у позивача ОСОБА_1 , що підтвердив розпискою. Вказана розписка написана в присутності свідка ОСОБА_3 .

20.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення по факту шахрайства, вчиненого ОСОБА_2 , оскільки останній заволодів коштами в сумі 25 000 гривень шляхом обману та зловживання довірою.

Згідно відповіді Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області від 16.04.2024 позивачу рекомендовано звернутись до суду в цивільному порядку.

За таких обставин позивач просить стягнути з ОСОБА_2 безпідставно набуті ним кошти на підставі ст. 1212 ЦК України, а також 3% річних та інфляційні втрати.

При застосуванні норм права до спірних правовідносин судом враховується наступне.

Згідно зі ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Нормами ст. 205 Цивільного Кодексу України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 207 Цивільного Кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно з частиною 1 статті 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно вимог ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.

Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.

Відповідно до ч. 2 ст. 873 ЦК України, робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Тобто, ст. 570 ЦК України визначає презумпцію авансу, який не виконує забезпечувальної функції, а є лише способом платежу і фактично попередньої оплати, а також підлягає поверненню у всіх випадках у разі не виконання або неналежного виконання договору, або його не укладення.

За змістом ст. ст. 610, 611ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.849 Цивільного Кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Зі змісту позовної заяви вбачається що між позивачем та відповідачем фактично виникли правовідносини з договору побутового підряду, оскільки ОСОБА_1 замовив ОСОБА_2 виконання робіт з утеплення власної квартири. Вказаний договір було укладено в усній формі, що не суперечить нормам цивільного законодавства. Крім того, на підтвердження укладання зазначеного договору відповідач написав розписку, в якій зафіксував, що отримав аванс в розмірі 25 000 гривень в присутності свідка. Строк виконання робіт не визначений.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання зазначеного договору ОСОБА_2 .. Відповідач відзиву на позов та доказів зворотнього не надіслав, що є його процесуальним обов`язком.

Таким чином, виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства авансом є грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема за товар, який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17).

За статтею 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем договору побутового підряду, аванс в розмірі 25 000 гривень підлягає поверненню власнику.

Щодо позовних вимог простягнення 3% річних та інфляційний втрат слід зазначити наступне.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Не є таким винятком із загального правила випадок, коли замовник має право вимагати повернення суми авансу.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Норма вказаної статті регулює відносини, коли у боржника існує обов`язок, але строк його виконання не встановлений, тоді такий обов`язок боржник має виконати у семиденний строк від дня пред`явлення кредитором йому вимоги. Ця норма зазвичай застосовується у договірних відносинах, коли сторони в договорі встановлюють певний обов`язок, але не визначають строк його виконання. У такому випадку кредитор, направляючи вимогу боржнику, повідомляє про готовність прийняти виконання від боржника.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження надіслання ОСОБА_2 вимоги про виконання зобов`язання у семиденний строк або повернення авансу. Отже, не підлягають задоволенню позовні вимоги про застосування до відповідача заходів цивільної відповідальності у вигляді 3% та інфляційних втрат, оскільки строк безпідставного користування коштами авансу в розмірі 2 500 грн. відраховується після залишення без задоволення вимоги замовника.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог, а тому оскільки позов задоволено на 86,40% (25000 х 100 : 28933, 75), судовий збір слід стягнути в розмірі 1046 грн. 47 коп. (1211,20 х 86,40 : 100).

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 293, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 28933 грн. 75 коп. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) аванс в розмірі 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гривень, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1046 гривень 47 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 грудня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Ю.Е. Шафікова