Справа № 392/370/23 Провадження № 2/395/13/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2024 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Орендовського В.А.,

з участю секретаря судового засідання Піддубної Н.С., Понури Л.І.,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

До Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 . У позовній заяві, з урахуванням змін, позивач зазначив, що він займався обробітком своїх земельних паїв та своїх родичів і для обробітку земельних ділянок йому був потрібен тракторист, адже необхідну техніку він придбав: трактор МТЗ-82.1 державний номер 21487 ВА, червоного кольору; оприскувач (жовта бочка з написом POLMARK на 800 л.) з робочою шириною 16 м; плуг ПЛМ-3-35; сівалку СЗ-3,6 зернову; сівалку. Близько 5 років назад позивач звернувся до ОСОБА_2 та запропонував його роботу обробляти його земельні ділянки, а взамін останній міг технікою ОСОБА_1 обробляти свої земельні ділянки, на що останній погодився. У періоди обробітку ОСОБА_2 користувався вищевказаною технікою для обробітку земельних ділянок позивача та своїх земельних ділянок, адже своєї техніки він не мав. Восени 2020 р. він попрохав позивача видати на нього нотаріальне доручення на користування трактором МТЗ-82.1, державний номер НОМЕР_1 . Позивач погодився на його пропозицію і звернувся з даного приводу до приватного нотаріуса Сосновського A.B., який 29.09.2020 р. видав доручення на ОСОБА_2 на розпорядження вищевказаним трактором МТЗ-82.1. Весною відповідач ОСОБА_2 обробляв земельні ділянки позивача, а потім взяв для обробітку власних земельних ділянок трактор МТЗ-82.1, д/н НОМЕР_1 ; також по черзі брав іншу техніку: плуг, сівалки, оприскувач. Після використання вказаного майна ОСОБА_2 поставив його на зберігання до своєї матері. Позивач здивувався з даного приводу, але він запевнив, що в подальшому восени після обробітку земельних ділянок поверне ОСОБА_1 техніку. Крім того, позивач придбав дачу та у період обробітку земельних ділянок ОСОБА_2 попросив ключі від дачі, де знаходилось майно, зокрема глибинний насос зі шлангом для забору води і обприскування земельних ділянок, яким користувався ОСОБА_2 з дозволу позивача для обприскування земельних ділянок. Восени 2021 року під час обробітку земельних ділянок позивач попрохав ОСОБА_2 зорати його земельні ділянки. ОСОБА_2 повідомив, що займається оранкою своїх земельних ділянок, а також за кошти здійснює оранку земельних ділянок іншим людям, так як у нього є нотаріальне доручення, яке дозволяє це робити. Позивач повідомив, щоб він негайно повернув майно, на що останній відповів, що не збирається це робити. Після цієї розмови, позивач поїхав до приватного нотаріуса Сосновського A.B. та подав заяву від 01.11.2021 р. про припинення дії доручення від 29.09.2020 р. Після скасування доручення позивач зателефонував ОСОБА_2 та повідомив про вказану обставину, але останній категорично відмовився повернути майно. У зв`язку з вказаними обставинами позивачу довелося наймати інших людей для обробітку своїх земельних ділянок в той час як ОСОБА_2 заробляв грошові кошти за рахунок майна позивача, обробляючи іншим людям земельні ділянки.

Під час судового розгляду позивач дізнався, що його трактор МТЗ-82.1 державний номер НОМЕР_1 , червоного кольору знаходиться у ОСОБА_3 .

Крім того, у період вказаних вище обставин ОСОБА_2 не повернув позивачу ключі від його дачі, де зберігалося майно. Після візиту на дачу позивач виявив нестачу своїх речей, зокрема: глибинного насосу з шлангом для забору води і обприскування земельних ділянок, вартістю 7200 грн.; шлакоблочного пресу; пневматичної гвинтівки «ІЖ»; форми для виливання бетонного забору в кількості 4 шт.; форми для стовпів в кількості 2 шт.; бетонозмішувача «FORTE» на 140 л.; ікони ручної роботи із зображенням «Божа матір»; кожуха коробки перебач для трактора МТЗ. Після виявлення відсутності вказаного майна, позивач зателефонував ОСОБА_2 та запитав у нього, де його майно, на що останній повідомив, що вказане майно знаходиться у нього вдома, так як йому це потрібно для господарства і повертати його він не збирається. У подальшому ОСОБА_2 ігнорував зустрічі та телефонні дзвінки позивача.

Позивач вважає, що відповідач ОСОБА_2 зобов`язаний повернути йому: оприскувач (жовта бочка з написом POLMARK на 800 л., з робочою шириною 16 м), вартістю 4800 гривень; плуг ПЛМ-3-35, вартістю 2616,5 гривень; сівалку СЗ-3,6 зернову, вартістю 10789 гривень; сівалку, вартістю 3200 гривень; глибинний насос зі шлангом для забору води і обприскування земельних ділянок, вартістю 7200 гривень; шлакоблочний прес (зеленого кольору), вартістю 9500 гривень; пневматичну гвинтівку «ІЖ», вартістю 1970 гривень; форми для виливання бетонного забору (назва форми «шоколадка»), в кількості 4 шт., загальною вартістю 4200 гривень; форми для стовпів в кількості 2 шт., загальною вартістю 2160 гривень; бетонозмішувач «FORTE» (червоного кольору, об`ємом 140 л.), вартістю 7000 гривень; ікону ручної роботи з зображенням «Божа матір»; кожух коробки передач для трактора МТЗ. У свою чергу відповідач ОСОБА_3 зобов`язаний повернути йому трактор МТЗ-82.1 (д/н 21487 ВА, червоного кольору).

На підставі вищевикладеного позивач просив суд витребувати з незаконного володіння відповідачів вказане вище майно, а у разі його відсутності, стягнути вартість відповідних речей. Крім того, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачів понесені ним судові витрати по справі, а саме сплачені ним судовий збір та витрати на правову допомогу у розмірі 15000 гривень.

У судовому засіданні позивач та його представник адвокат Беспалова Н.О., посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, з урахуванням змін, підтримали її та уточнили, що просять суд не стягувати з відповідачів вартість вказаних у позові речей, а саме витребувати з незаконного володіння відповідачів вказані вище речі.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, при цьому зазначив, що з позивачем він знайомий та підтверджує, що частина речей, про які зазначені у позові, дійсно знаходяться у нього та його матері вдома. Зокрема, він зазначив, що може повернути позивачу: оприскувач (жовта бочка з написом POLMARK на 800 літрів, з робочою шириною 16 м.); шлакоблочний прес (зеленого кольору); форми для виливання бетонного забору (назва форми «шоколадка», в кількості 4 шт.); бетонозмішувач «FORTE» (червоного кольору, об`ємом 140 л.); кожух коробки передач для трактора МТЗ.Щодо сівалки точного висіву то він зазначив, що вказану сівалку вони купили разом з позивачем і відповідно вона є їх спільним майном та дана сівалка знаходиться у нього, проте документів на неї він не має. Інше майно, яке позивач просить його повернути, у нього відсутнє і він його не забирав собі .

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокат Столяр О.А. у судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що його позиція викладена у відзиві на позовну заяву, при цьому повідомив суду, що трактор МТЗ-82.1 знаходиться у відповідача ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_3 повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивач займався обробітком земельних ділянок та використовував для цього своє майно, зокрема: трактор МТЗ-82.1 (р/н 21487 ВА, червоного кольору), вартістю 343928 гривень; оприскувач (жовта бочка з написом POLMARK на 800 літрів, з робочою шириною 16 м.), вартістю 4800 гривень; сівалку (сівалка точного висіву), вартістю 3200 гривень. Крім того, позивач є власником: шлакоблочного пресу (зеленого кольору), вартістю 9500 гривень; форми для виливання бетонного забору (назва форми «шоколадка», в кількості 4 шт.), загальною вартістю 4200 гривень; бетонозмішувача «FORTE» (червоного кольору, об`ємом 140 л.), вартістю 7000 гривень; кожуха коробки передач для трактора МТЗ.

Вартість трактора МТЗ-82.1, р/н 21487 ВА встановлено згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №45/02 від 16.02.2023р. (а.с.10-17).

Вартість інших речей встановлена на підставі копій рахунку та видаткових накладних (а.с.21, 22, 25). Вартість кожуха коробки передач для трактора МТЗ судом не встановлена.

У період з 2020 року по 2021 рік позивач за взаємною усною домовленістю передав ОСОБА_2 трактор МТЗ-82.1 (р/н 21487 ВА, червоного кольору), оприскувач (жовта бочка з написом POLMARK на 800 літрів, з робочою шириною 16 м.), сівалку (сівалка точного висіву) для того, щоб ОСОБА_2 обробляв свої і позивача земельні ділянки. Крім того, позивач на прохання ОСОБА_2 дозволив йому тимчасово покористуватися для власних потреб: шлакоблочним пресом (зеленого кольору), формами для виливання бетонного забору (назва форми «шоколадка», в кількості 4 шт.), бетонозмішувачем «FORTE» (червоного кольору, об`ємом 140 л.), кожухом коробки передач для трактора МТЗ.

Восени 2021 року у позивача з відповідачем ОСОБА_2 виник конфлікт і позивач попросив ОСОБА_2 повернути всі вище вказані речі. Під час судового розгляду справи позивач дізнався, що його трактор МТЗ-82.1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без законних підстав знаходиться у відповідача ОСОБА_3 . Вказані обставини фактично визнаються учасниками справи та не підлягають доказуванню згідно ст.82 ч.1 ЦПК України.

Судом також встановлено, що відповідачі добровільно не повертають зазначені вище речі позивачу.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.ст. 317, 318 ЦК України власнику належить право володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 321 цього Кодексу).

Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено статтею 16 Цивільного кодексу України.

Здійснення власником свого права власності передусім полягає у безперешкодному, вільному та на власний розсуд використанні всього комплексу правомочностей власника, визначених законом, - володіння, користування, розпорядження майном.

Відповідно до статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зазначений засіб захисту права власності застосовується у тому випадку, коли власник фактично позбавлений можливості володіти і користуватися належною йому річчю, тобто коли річ незаконно вибуває із його володіння. Згідно з наведеною нормою власник має право реалізувати своє право на захист шляхом звернення до суду з вимогою про витребування свого майна із чужого незаконного володіння із дотриманням вимог, передбачених Цивільним кодексом України.

Крім того, правовий аналіз положень статті 387 цього Кодексу дає підстави для висновку, що у наведеній нормі йдеться про право власника на віндикаційний позов, тобто позов власника, який не володіє, до не власника, який незаконно володіє майном, про вилучення цього майна в натурі.

Віндикація - це витребування своєї речі не володіючим власником від володіючого не власника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.

Правова мета віндикаційного позову полягає у поверненні певного майна законному власнику як фактично, тобто у його фактичне володіння, так і у власність цієї особи.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених судом обставин, позов підлягає частковому задоволенню, зокрема стосовно зобов`язання відповідача ОСОБА_2 повернути позивачу речі: оприскувач (жовта бочка з написом POLMARK на 800 літрів, з робочою шириною 16 м.); шлакоблочний прес (зеленого кольору); форми для виливання бетонного забору (назва форми «шоколадка», в кількості 4 шт.); бетонозмішувач «FORTE» (червоного кольору, об`ємом 140 л.); кожух коробки передач для трактора МТЗ. До такого висновку суд прийшов у зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 визнав позов у цій частині та зазначив, що може повернути такі речі позивачу, а тому такі обставини згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Щодо сівалки (сівалка точного висіву), то відповідач ОСОБА_2 також зобов`язаний її повернути позивачу, оскільки ОСОБА_2 визнав у судовому засіданні, що вона дійсно перебуває у його володінні, однак доказів того, що він є власником або співвласником даної речі у нього не має, при цьому позивач, у свою чергу, надав суду докази її придбання копію накладної №5 від 23.01.2018р.(а.с.25), де вказано, що товар відпущено ОСОБА_1 .

Що стосується іншого майна, яке позивач просив витребувати у відповідача ОСОБА_2 , то суд вважає за необхідне відмовити позивачу, оскільки він та його представник не надали суду належних і допустимих доказів його перебування у володінні відповідача ОСОБА_2 .

Що стосується трактора МТЗ-82.1 (р/н НОМЕР_1 , червоного кольору), то відповідач ОСОБА_3 зобов`язаний його повернути позивачу, оскільки його представник адвокат Столяр О.А. у відзиві на позов визнав та підтвердив у судовому засіданні, що вказаний трактор знаходиться у ОСОБА_3 , однак доказів того, що останній є власником трактора МТЗ-82.1, р/н НОМЕР_1 , у нього не має, при цьому позивач, у свою чергу, надав суду копію свідоцтва про реєстрацію машини трактора колісного МТЗ-82.1, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску, згідно якого власником є ОСОБА_1 (а.с.8).

З урахуванням наведеного, позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат між сторонами, слід зазначити наступне.

Частиною 1 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно положень ч.ч. 1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, представником позивача ОСОБА_4 надано суду: копію договору про надання правової допомоги від 15.02.2023 р., копію додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 15.02.2023 р., копію розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу, квитанція № 4/23 від 09.03.2023 р.

Проаналізувавши вказані копії письмових доказів підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, враховуючи обсяг складених адвокатом в рамках даної справи документів, час, витрачений адвокатом на надання таких послуг, кількість судових засідань, в яких брав участь адвокат, виходячи з предмету спору, значення справи для сторін, її складності, критерії реальності адвокатських послуг, часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування позивачем витрат на правничу допомогу, проте їх розмір має складати 10 000 грн.

Крім того, згідно вимог ст.141 ч.1 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (3973 грн. сплачено позивачем, а підлягає стягненню 3726,28 грн., тобто 93,78 % від загальної вартості (оцінки) майна, яке позивач просив витребувати у відповідачів).

Що стосується розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, то враховуючи, що позивач та його представник не конкретизували у якій пропорції необхідно стягнути такі витрати з відповідачів, суд вважає за необхідне покласти їх на відповідачів також пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з наведеним вище, задоволену суму судових витрат (10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 3726,28 грн. судового збору) слід розподілити між відповідачами пропорційно задоволених позовних вимог, а тому слід стягнути: з ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати у виді судового збору в розмірі 286 гривень 92 копійки (3726,28 грн.*7,7% / 100%, де 3726,28 загальний розмір судового збору, який необхідно стягнути з відповідачів, де 7,7 відсоток від загальної вартості (оцінки) майна, яке необхідно витребувати у відповідачів) та витрати на правничу допомогу в розмірі 770 гривень (10000грн. *7,7% / 100%, де 7,7 відсоток від загальної вартості (оцінки) майна, яке необхідно витребувати у відповідачів); з ОСОБА_3 на користь позивача судові витрати у виді судового збору в розмірі 3439 гривень 36 копійок (3726,28 грн. *92,3% / 100%, де 3726,28 загальний розмір судового збору, який необхідно стягнути з відповідачів, де 92,3 відсоток від загальної вартості (оцінки) майна, яке необхідно витребувати у відповідачів) та витрати на правничу допомогу в розмірі 9230 гривень (10000грн.*92,3% / 100%, де 92,3 відсоток від загальної вартості (оцінки) майна, яке необхідно витребувати у відповідачів).

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 повернути ОСОБА_1 :

-оприскувач (жовта бочка з написом POLMARK на 800 літрів, з робочою шириною 16 м.), вартістю 4800 гривень; у разі відсутності зазначеного майна при виконанні рішення суду, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4800 гривень;

-сівалка, вартістю 3200 гривень; у разі відсутності зазначеного майна при виконанні рішення суду, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3200 гривень;

-шлакоблочний прес (зеленого кольору), вартістю 9500 гривень; у разі відсутності зазначеного майна при виконанні рішення суду, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9500 гривень;

-форми для виливання бетонного забору (назва форми «шоколадка», в кількості 4 шт.), загальною вартістю 4200 гривень; у разі відсутності зазначеного майна при виконанні рішення суду, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4200 гривень;

-бетонозмішувач «FORTE» (червоного кольору, об`ємом 140 л.), вартістю 7000 гривень; у разі відсутності зазначеного майна при виконанні рішення суду, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7000 гривень;

-кожух коробки передач для трактора МТЗ.

Зобов`язати ОСОБА_3 повернути ОСОБА_1 :

-трактор МТЗ-82.1 (д/н НОМЕР_1 , червоного кольору), вартістю 343928 гривень; у разі відсутності зазначеного майна при виконанні рішення суду, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 343928 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді: судового збору в розмірі 286 гривень 92 копійки та витрати на правничу допомогу в розмірі 770 гривень, а всього стягнути 1056 (одна тисяча п`ятдесят шість) гривень 92 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді: судового збору в розмірі 3439 гривень 36 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 9230 гривень, а всього стягнути 12669 (дванадцять тисяч шістсот шістдесят дев`ять) гривень 36 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлений03 червня 2024 року.

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області В.А. Орендовський