КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ ____________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/4480/24
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Петренка В.С.
за участю секретаря Торгонської В.М.,
представника позивача Левіт В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним,
01.07.2024 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Левіт Віктора Семеновича, звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, в якій просить суд визнати недійсним з моменту укладення іпотечний договір від 16.06.2020 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. за реєстровим номером №1224, за яким предметом іпотеки є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Свої вимоги позивач мотивує наступним.
16 червня 2020 року ОСОБА_4 , який діяв від імені ОСОБА_2 (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) уклали в простій письмовій формі договір позики грошей за наступними умовами.
Згідно пункту договору 1.1. За цим договором Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти (сума позики), а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.
Згідно пункту договору 1.2. Сума позики складає 894 432,00 (вісімсот дев`яносто чотири тисячі чотириста тридцять дві) гривні 00 копійок,
Згідно пункту договору 1.4. кінцевий термін повернення позики 16.06.2021 року.
Згідно пункту договору 4.1. складання проекту договору, роз`яснення наслідків вчинення правочину, роз`яснення положень Цивільного кодексу здійснюється нотаріусом.
Згідно пункту договору 4.3. «Договір підписаний за згодою дружини Позичальника - ОСОБА_5 , що підтверджується її заявою, підпис на якій засвідчений Сімоновою Ольгою Юріївною, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 16 червня 2020 року за реєстровим N? ____».
Згідно пункту договору 4.4. цей Договір вважається укладеним з моменту його нотаріального посвідчення, строк дії даного договору за згодою сторін може бути подовжений.
Згідно пункту договору 4.5. Право власності на суму позики у Позичальника виникає з моменту нотаріального посвідчення цього Договору.
Згідно пункту договору 4.6. У випадках, не передбачених даним договором сторони керуються чинним законодавством України.
Таким чином сторони домовились про нотаріальне посвідчення договору позики, що передбачало також отримання згоди дружини Позичальника - ОСОБА_5 , однак не здійснили цього.
Крім цього 16 червня 2020 року ОСОБА_4 , який діяв від імені ОСОБА_2 (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) уклали Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. за реєстровим № 1224 за наступними умовами.
Згідно пункту 1.1. цей договір забезпечує вимогу «Іпотекодержателя», що витікають з Договору позики, укладеного 16.06.2020 року між ОСОБА_2 від імені якого діє його представник ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , за умовами якого «Іпотекодавець» зобов`язується перед «Іпотекодержателем» повернути грошову суму в розмірі 894 432,00 гривні 00 копійок, що еквівалентно 33 600,00 доларів США за курсом продажу доларів США за гривню НБУ, станом на день укладення договору (1 долар США - 26,62 гривень), та відшкодувати «Іпотекодержателю» всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов «Договору позики».
Згідно Договору позики, укладеного між «Іпотекодержателем» та «Іпотекодавцем», за умовами якого «Іпотекодавець» зобов`язаний до шістнадцятого червня дві тисячі двадцять першого року повернути «Іпотекодержателю» грошову суму, вказану в Договорі позики.
Відповідно до даного Договору «Іпотекодержатель» має право у випадку невиконання «Іпотекодавцем» своїх зобов?язань за Договором позики отримати задоволення за рахунок заставленого майна.
Згідно пункту 1.2. «Предметом іпотеки» є нерухоме майно - квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 54,6 кв. м., у тому числі житловою площею 36,2 кв.м., та яка належить «Іпотекодавцю» на праві власності.
Автор листа вказує, що пунктом 6.7. Іпотечного договору, укладеного між ОСОБА_2 та позивачем, посвідченого 16.06.2020 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю., за реєстровим № 1224, (іпотекодержателем за яким стала ОСОБА_3 відповідно до Договору про відступлення права вимоги, посвідченого Гришаєвою І.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 24.04.2023 року за р. № 1260) передбачено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання основного зобов`язання, тобто договору позики, Іпотекодержатель вправі звернути стягнення на Предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_2 , що є приватною власністю позивача.
Також зазначено, що у разі несплати протягом 30 днів суми боргу за Договором позики, ОСОБА_3 буде звернуте стягнення на вищевказане нерухоме майно.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.07.2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним. Призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні.
В підготовчому засіданні 04.11.2024 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судове засідання 02.12.2024 року з`явився представник позивача адвокат Левіт В.С., який вимоги позову підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
В судове засідання 02.12.2024 року відповідачка ОСОБА_3 не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена, шляхом направлення судової повістки до її електронного кабінету, відповідно до довідки про доставку електронного документу, документ доставлено 05.11.2024 року о 20:56:31 год.
В судове засідання 02.12.2024 року відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повідомлень на адресу за якою він зареєстрований, згідно витягу з Єдиного державного демографічного реєстру та які були повернуті з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується повідомленнями (накладною) кур`єрської служби та є належним повідомленням.
При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Таким чином, відповідачі про розгляд справи повідомлені належним чином, однак, у встановлений судом строк відповідачами не було подано відзиву на позов.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 16 червня 2020 року ОСОБА_4 , який діяв від імені ОСОБА_2 (позикодавець) та ОСОБА_1 (позичальник) уклали в простій письмовій формі договір позики грошей за наступними умовами.
Згідно пункту договору 1.1. За цим договором Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти (сума позики), а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.
Згідно пункту договору 1.2. Сума позики складає 894 432,00 (вісімсот дев`яносто чотири тисячі чотириста тридцять дві) гривні 00 копійок,
Згідно пункту договору 1.4. кінцевий термін повернення позики 16.06.2021 року.
Згідно пункту договору 4.1. складання проекту договору, роз`яснення наслідків вчинення правочину, роз`яснення положень Цивільного кодексу здійснюється нотаріусом.
Згідно пункту договору 4.3. «Договір підписаний за згодою дружини Позичальника - ОСОБА_5 , що підтверджується її заявою, підпис на якій засвідчений Сімоновою Ольгою Юріївною, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 16 червня 2020 року за реєстровим N? ____».
Згідно пункту договору 4.4. цей Договір вважається укладеним з моменту його нотаріального посвідчення, строк дії даного договору за згодою сторін може бути подовжений.
Згідно пункту договору 4.5. Право власності на суму позики у Позичальника виникає з моменту нотаріального посвідчення цього Договору.
Згідно пункту договору 4.6. У випадках, не передбачених даним договором сторони керуються чинним законодавством України.
Судом встановлено, що сторони домовились про нотаріальне посвідчення договору позики, що передбачало також отримання згоди дружини Позичальника - ОСОБА_5 , однак не здійснили такого нотаріального посвідчення.
Крім цього, 16 червня 2020 року ОСОБА_4 , який діяв від імені ОСОБА_2 (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) уклали Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. за реєстровим № 1224 за наступними умовами.
Згідно пункту 1.1. цей договір забезпечує вимогу «Іпотекодержателя», що витікають з Договору позики, укладеного 16.06.2020 року між ОСОБА_2 від імені якого діє його представник ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , за умовами якого «Іпотекодавець» зобов`язується перед «Іпотекодержателем» повернути грошову суму в розмірі 894 432,00 гривні 00 копійок, що еквівалентно 33 600,00 доларів США за курсом продажу доларів США за гривню НБУ, станом на день укладення договору (1 долар США - 26,62 гривень), та відшкодувати «Іпотекодержателю» всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов «Договору позики».
Згідно Договору позики, укладеного між «Іпотекодержателем» та «Іпотекодавцем», за умовами якого «Іпотекодавець» зобов`язаний до шістнадцятого червня дві тисячі двадцять першого року повернути «Іпотекодержателю» грошову суму, вказану в Договорі позики.
Відповідно до даного Договору «Іпотекодержатель» має право у випадку невиконання «Іпотекодавцем» своїх зобов?язань за Договором позики отримати задоволення за рахунок заставленого майна.
Згідно пункту 1.2. «Предметом іпотеки» є нерухоме майно - квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з трьох житлових кімнат, загальною площею 54,6 кв. м., у тому числі житловою площею 36,2 кв.м., та яка належить «Іпотекодавцю» на праві власності.
Відповідно до вказаного вище листа вказано, що пунктом 6.7. Іпотечного договору, укладеного між ОСОБА_2 та позивачем, посвідченого 16.06.2020 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю., за реєстровим N? 1224, (іпотекодержателем за яким стала ОСОБА_3 відповідно до Договору про відступлення права вимоги, посвідченого Гришаєвою І.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 24.04.2023 року за р. № 1260) передбачено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання основного зобов`язання, тобто договору позики, Іпотекодержатель вправі звернути стягнення на Предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки, а саме: квартира АДРЕСА_2 , що є приватною власністю позивача.
Також зазначено, що у разі несплати протягом 30 днів суми боргу за Договором позики, ОСОБА_3 буде звернуте стягнення на вищевказане нерухоме майно.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Пунктом 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Згідно ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Частиною першою статті 209 ЦК України визначено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.
Згідно з частиною першою статті 626 та частиною першою статті 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 6 ЦК України).
Відповідно до частини третьої статті 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.
Таким чином, наведений вище договір позики є не укладеним, оскільки не відбулося його нотаріальне посвідчення. Відповідно, наведений договір позики не створює взаємних прав та обов`язків для сторін. Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС від 15.08.2018 у справі № 923/1089/16.
Згідно із абзацом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку» основне зобов`язання - це зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.
Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності (частина четверта статті 3 Закону України «Про іпотеку»).
Істотною умовою договору іпотеки є зміст та розмір основного зобов`язання, строк і порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов`язання (стаття 18 Закону України «Про іпотеку»).
Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно ст.548 ЦК України, недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Частиною 5 статті 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.
Згідно статті 572 ЦКУ (поняття застави) в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Згідно статті 575 ЦКУ (окремі види застав) іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, а також застава об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості.
Таким чином, оскільки основне зобов`язання - договір позики є неукладеним, за таких обставин іпотечний договір є недійсним, оскільки не може забезпечувати зобов`язання якого не існує.
Суд, в ході розгляду справи дійшов висновку про доведеність вимог позивача, що не було спростовано відповідачами, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 267, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним задовольнити.
Визнати недійсним іпотечний договір від 16.06.2020 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сімоновою О.Ю. за реєстровим №1224, за яким предметом іпотеки є квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення складено 06.12.2024 року.

Суддя: В. С. Петренко