Справа № 461/420/24
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" травня 2024 р. Галицький районний суд м. Львова
у складі: головуючої судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Старовецька С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про стягнення коштів, -
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Львівської міської ради про стягнення коштів.
Позов надійшов до суду 11.01.2024 року.
Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 17.01.2024 року відкрито провадження у цивільній справі.
Судом встановлено, що на судові засідання 20.03.2024, 26.03.2024, 22.04.2024, 13.05.2024, 22.05.2024, 28.05.2024 позивач або її представник не з`явилися без поважних причин. Судом про розгляд справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. З клопотаннями про розгляд справи без їхньої участі, позивач чи її представник до суду не зверталися.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільних процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).
Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належним їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року (заява № 3236/03) Європейський суд з прав людини зауважив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення).

Таким чином, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відтак, позивач, будучи ініціатором судового розгляду справи, в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати свої процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2023 року у справі № 9901/278/21, провадження № 11-126заі22.

Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

При цьому, відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини своєї неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що в судові засідання на виклики суду 20.03.2024, 26.03.2024, 22.04.2024, 13.05.2024, 22.05.2024, 28.05.2024 позивач не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена, що може свідчити про втрату зацікавленості в кінцевому результаті й переслідуванні мети - максимально сприяти у розгляді справи.

При цьому, суд враховує сталу практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 р.), в якому суд констатує, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенства права, в тому числі проводити судове засідання у відсутності особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам.

Позивач не подала заяви про розгляд справи в її відсутності, не забезпечила представництва своїх інтересів уповноваженій особі, відтак, суд був позбавлений процесуальної можливості розгляду справи у відсутності позивача, а залишення позову без розгляду не може розцінюватись як порушення його прав. Окрім того, залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою з того самого питання.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд зобов`язаний залишати позов без розгляду у разі повторної неявки належно повідомленого позивача, від якого не надійшло заяви про розгляд справи без його участі. Зазначене забезпечує дотримання судом строків розгляду справи та балансу інтересів сторін спору.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 757/23967/13-ц (провадження № 61-17220св18).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Судом враховано, що особи, які беруть участь у справі, мають право, зокрема, заявляти клопотання в процесі розгляду справи, згідно ст. 43 ЦПК України, тому, суд дійшов до переконання про задоволення заяви позивача про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки звернення до суду із даною заявою є проявом принципу диспозитивності цивільного судочинства.

За наведених вище обставин суд вважає, що наявні підстави для залишення позову без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до Львівської міської ради про стягнення коштів залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачеві, що залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою з того самого питання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Волоско І.Р.