Справа № 131/1311/23
Провадження № 2/131/473/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2024 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Коваля А.М.,

за участю секретаря судового засідання Чех Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛатАгроІнвест» про усунення перешкод у користуванні позивачем, належною йому на праві власності земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Гончар О.І. звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що ОСОБА_1 має у власності земельну ділянку (ріллю), площею 1,2101 га, що знаходиться на території Білківської сільської ради, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 010000116.

Згідно договору оренди землі №302 від 25 жовтня 2013 року, дана земельна ділянка була передана в оренду ТОВ «ЛатАгроІнвест» строком на десять років. Однак позивач даний договір не підписував, проте в судовому порядку його не оскаржував, вважаючи, що таке підписання відбулося випадково, щоб позивач не втратив можливість отримати оренду плату.

Згодом позивач зрозумів, що таке підписання не було випадковим. Так, з інформації, яку ОСОБА_1 отримав від сторони ТОВ «ЛатАгроІнвест» стало відомо про наявність у ТОВ «ЛатАгроІнвест» Додаткової угоди від 26.06.2017 року до договору № 302 від 25.10.2013 року.

Вказану Додаткову угоду зі сторони ТОВ «ЛатАгроІнвест» наче б то підписав генеральний директор та цією Додатковою угодою наче б то продовжено строк дії Договору оренди строком на 7 (сім) років, тобто до 23.12.2030 року.

При цьому, жодної додаткової угоди позивач не підписував. Тому просить усунути перешкоди у користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою (ріллею), площею 1,2101 га, кадастровий номер 010000116, що знаходиться на території Білківської сільської ради, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом повернення цієї земельної ділянки ТОВ «ЛатАгроІнвест» йому.

Представник відповідача ТОВ «ЛатАгроІнвест» Забродець С.В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що починаючи з 2014 року позивач щорічно отримував у відповідача орендну плату за користування земельною ділянкою, що свідчить про його бажання виконувати договір, погодження істотних умов договору та додаткової угоди, а значить позивач підтвердив, що укладення додаткової угоди відповідало волевиявленню позивача.

Конклюдентні дії позивача, які полягали в систематичному отриманні орендної плати у розмірі, вказаному в додатковій угоді від 26 червня 2017 року, який є значно вищим за розмір, визначений договором оренди землі №302 від 25 жовтня 2013 року, вказують схвалення і погодження позивачем умов, визначених згаданою додатковою угодою, зокрема, й умовам про продовження терміну оренди земельної ділянки до 23 грудня 2023 року. Тому позовні вимоги вважає безпідставними та просить у їх задоволенні відмовити.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Гончар О.І. в судове засідання не з`явилися натомість адвокат Гончар О.І. подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовільнити.

Відповідач «ЛатАгроІнвест», будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв та клопотань від нього не надходило.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Змістом частини 1 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом і передбачених цим Кодексом випадках.

Так, судом установлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка (рілля), площею 1,2101 га, що знаходиться на території Білківської сільської

ради, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,

кадастровий номер 010000116, право на яку посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯМ №219341 від 26 листопада 20121 року (а.с.71). Вказане також підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.9).

Згідно договору оренди землі №302 від 25 жовтня 2013 року, дана земельна ділянка була передана в оренду ТОВ «ЛатАгроІнвест» строком на десять років (а.с.10,11). Вказане також підтверджується копією Акта прийому-передачі земельної ділянки в оренду від 30 грудня 2013 року (а.с.12); копією Акта визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 25 жовтня 2013 року (а.с.13); копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.16).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 26 червня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «ЛАТАГРОІНВЕСТ» в особі Генерального директора Жердецького І.М. було укладено Додаткову угоду до Договору оренди землі №302 від 25 жовтня 2013 року (а.с.63). Строк дії договору до 23 грудня 2030 року, вказане також підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.64).

Як слідує з позовної заяви, позивач ОСОБА_1 вказану Додаткову угоду не підписував.

Так, 25 серпня 2023 року представник позивача звернувся до ТОВ «ЛатАгроІнвест» з заявою в прядку досудового врегулювання спорту, в якій просив добровільно у десятиденний строк з дня отримання заяви розірвати Дотаткову угоду від 06 червня 2017 року до Договору оренди землі №302 від 25 жовтня 2013 року стосовно належної ОСОБА_1 земельної ділянки (ріллі), площею 1,2101 га, кадастровий номер 010000116, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Білківської сільської ради (а.с.17). Однак дана вимога залишилася без задоволення.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Якщо сторона не виявила свою волю до вчинення правочину й до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Так, за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гончара О.І., ухвалою Іллінецького районного суду від 19 грудня 2023 року у справі було призначено судово-почеркознавчу експертизу (а.с.104,105).

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи №334/24-21 від 03 квітня 2024 року, підпис у Додатковій угоді від 26 червня 2017 року до договору №302 від 25 жовтня 2013 року виконано не ОСОБА_1 (а.с.135-138).

Змістом частини 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно частини 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями частини 2 статті 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Змістом статті 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

У постанові Верховного Суду від 05 серпня 2020 року у справі № 125/702/17 (провадження № 61-48842св18) зазначено, що реєстрація неукладеного сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси орендодавця на розпорядження власністю - земельною ділянкою. Отже, реєстрація права оренди за орендарем на вказану земельну ділянку, коли договір оренди орендодавець фактично не підписувала (правочин є неукладеним), не відповідає вимогам закону.

Щодо тверджень відповідача про те, що позивач знав про існування Додаткової угоди від 26 червня 2017 року до договору оренди землі №302 від 25 жовтня 2013 року, оскільки щорічно отримував у відповідача орендну плату за користування земельною ділянкою, то воно судом до уваги не береться з наступних підстав. Так, Договір оренди землі №302 від 25 жовтня 2013 року був укладений строком на десять років. При цьому, Додаткова угода від 26 червня 2017 року передбачала продовження строку дії Договору оренди землі №302 від 25 жовтня 2013 року ще на сім років до 23 грудня 2030 року. Таким чином, орендну плату позивач отримував ще за Договором оренди землі №302 від 25 жовтня 2013 року, а не за Додатковою угодою, про існування якої ОСОБА_1 не знав, так як згідно висновку експерта він її не підписував.

Статтею 158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земель.

Отже, беручи до уваги вищевикладене в контексті наведених правових норм, аналізуючи зібрані у справі докази кожний окремо та в сукупності, суд вважає, що вимоги позивача доведені повністю, при цьому вони в жодній мірі не спростовані належними та допустимими доказами відповідача по справі. Таким чином суд приходить до висновку про необхідність відновлення порушеного права позивач та задоволення позову шляхом усунення відповідачем перешкоди у користуванні позивачем належною йому на праві власності земельною ділянкою.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 319, 321, 373, 391 ЦК України, ст.ст. 96, 106, 107, 152, 158 ЗК України, ст.ст. 19, 259, 265-268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛатАгроІнвест» про усунення перешкод у користуванні належною на праві власності земельною ділянкою, задовільнити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 належною йому на праві власності земельною ділянкою (ріллею) площею 1,2101 га, кадастровий номер 010000116, що розташована на території Білківської сільської ради, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом повернення цієї земельної ділянки Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛатАгро Інвест» (код ЄДРПОУ - 34323974, адреса реєстрації: 19126, Черкаська область, Уманський район, с. Нове Місто, вул. Соборна, 3к) ОСОБА_3 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛатАгро Інвест» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Копію цього рішення невідкладно надіслати сторонам.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 28 травня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛатАгроІнвест», ЄДРПОК 34323974, адреса: с. Нове місто Уманського району Черкаської області, вул. Соборна, 3 к.

Суддя: