Справа № 2-316/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нанічкіної Н.М., з секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є., розглянувши без участі заявника, стягувача та державного виконавця скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , на дії (бездіяльність) державного виконавця Марганецького відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) Напалюк Н.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій зазначив, що в 2023 році він дізнався, що державною виконавчою службою накладено арешт на його майно, в тому числі і на банківські рахунки. 04.01.2024 року він звернувся до Марганецького відділу виконавчої служби із заявою про зняття арешту з належного йому майна, і 14.01.2023 року отримав відповідь від державного виконавця Напалюк Н., де було зазначено, що в електронному архіві Марганецького відділу ДВС містяться записи по виконавчому провадженню АСЗП 25636216 по виконавчому листу № 2-592/11 від 31.03.2011 року про стягнення аліментних платежів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 200 грн., яке було відкрито 31.03.2011 року. За результатами заходів примусового виконання заборгованість не стягнута. Керуючись ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про арешт майна боржника. 26.01.2021 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Підстави для зняття арешту з усього майна за заявою від 04.01.2024 року відсутні. Вважає, що державний виконавець порушив норми законодавства України, оскільки повинен був по закінченню виконавчого провадження зняти арешт зі всього рухомого та нерухомого майна боржника.

Просить визнати дії державного виконавця Напалюк Н. про відмову у вжитті заходів щодо зняття арешту з належного йому майна по виконавчому провадженню АСЗП 25636216 по виконавчому листу № 2-592/11 від 31.03.2011 про стягнення аліментних платежів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 200 грн. незаконними. Зобов`зати державного виконавця Напалюк Н. вжити передбачені законом заходи про зняття арешту по виконавчому провадженню АСЗП 25636216.

Марганецьким відділом державної виконавчої служби у Нікопольському районі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в особі начальника ОСОБА_4 подано заперечення на скаргу ОСОБА_1 , в якому зазначено, що Марганецький відділ ДВС заперечує проти скарги з підстав наявності не сплаченої заборгованості по аліментах перед стягувачем. Повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для зняття арешту з майна. Згідно правових висновків Верховного Суду після повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» арешт, накладений державним виконавцем може бути знятий судом, але за умови погашення заборгованості перед стягувачем. По виконавчому провадженню АСВП № 25636216 жодних заяв від стягувача про повний розрахунок за виконавчим документом не надходив. Крім того, скарга на дії (бездіяльність) державного виконавця подана ОСОБА_1 після спливу строків оскарження, оскільки зі скаргою він звернувся до суду 18.01.2024 року, а про арешт майна йому було відомо ще в 2023 році, що підтверджується його заявою до Відділу про зняття арешту з майна від 16.08.2023 року та отримання ним відповіді 31.08.2023 року.

Заінтересована особа ОСОБА_2 повідомлялась про розгляд скарги належним чином, заяв, клопотань, пояснень по суті скарги до суду не надала.

Розглянувши доводи скарги, заперечення на скаргу та додані до них матеріали, суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в Марганецькому відділі державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебувало виконавче провадження АСВП 25636216 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-592/11, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 13.03.2011 року, про стягнення з ОСОБА_1 аліментних платежів на користь ОСОБА_2 на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 200 грн., починаючи з 25.03.2011 року.

Виконавче провадження відкрито 05.04.2011 року. В ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем 06.03.2018 року винесено постанову про арешт майна ОСОБА_1 з оголошенням заборони на його відчуження.

26.01.2021 року державним виконавцем Напалюк Н.О. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». На момент повернення виконавчого документа заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 по аліментним платежам становила 66776,12 грн.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (стаття 13 Закону).

Тобто, будь-які виконавчі дії здійснюються державним виконавцем в межах виконавчого провадження.

Виконавче провадження розпочинається відкриттям виконавчого провадження (ч.5 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження») і завершується поверненням виконавчого документу стягувачу (ст.37 Закону) або закінченням виконавчого провадження (ст.38 Закону).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Вказаною статтею Закону передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Тобто, пункт 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі якого державним виконавцем Напалюк Н.О. 26.01.2021 року було винесено постанову про повернення стягувачу виконавчого листа № 2-592/11, виданого 31.03.2011 року, не є підставою для зняття арешту з майна боржника.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Оскільки виконавче провадження АСВП 25636216 було завершено в 2021 році шляхом повернення стягувачу виконавчого листа № 2-592/11, виданого Марганецьким міським судом Дніпропетровської області 13.03.2011 року, на момент повернення виконавчого документу існувала заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 по аліментним платежам в розмірі 66776,12 грн., і повторно виконавчий документ до виконання не пред`являвся, суд вважає, що державним виконавцем Напалюк Н. правомірно відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні його заяви про зняття арешту з майна від 04.01.2024 року.

Крім того, як вбачається з матеріалів, наданих представником Марганецького відділу ДВС Матюшіною О.С., боржнику ОСОБА_1 було відомо про арешт всього належного йому майна ще в серпні 2023 року, і з приводу зняття арешту з майна він звертався до відділу ДВС із заявою від 16.08.2023 року, та до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовом про зняття арешту з майна та виключення запису з Єдиного реєстру боржників (справа № 180/1664/23, провадження № 2/180/508/23). Отже, ОСОБА_1 порушено строк оскарження рішень, дій (бездіяльності) державного виконавця, визначений ст.449 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.260,261, 441, 447-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , на дії (бездіяльність) державного виконавця Марганецького відділу державної виконавчої служби у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) Напалюк Н. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 23 травня 2024 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна