КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
__________________________________________________
Провадження № 2/947/593/24
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Петренка В.С.
за участю секретаря Торгонської В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,
04.09.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій з урахуванням уточненої позовної заяви просить суд визнати спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 транспортний засіб марки «Fiat» модель 500L 1248 (2014), жовтий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
В порядку поділу спільного майна подружжя, стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , грошову компенсацію вартості частини транспортного засобу «Fiat» модель 500L 1248 (2014), жовтий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , в розмірі 173700,85 грн.
Визнати спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошові кошти, внесені ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на депозитний діючий картковий рахунок в АТ «Перший Український Міжнародний банк» № НОМЕР_6 , в сумі 113000,00 грн.
Визнати спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошові кошти, внесені ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на депозитний діючий картковий рахунок в АТ «Перший Український Міжнародний банк» № НОМЕР_7 , в сумі 4460,09 грн.
В порядку поділу спільного майна подружжя, стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , частину грошових коштів, внесених ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на депозитний діючий картковий рахунок в АТ «Перший Український Міжнародний банк» № НОМЕР_7 , в сумі 2230,05 грн.
Визнати спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошові кошти, внесені ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на депозитний діючий картковий рахунок в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_8 , в сумі 1194000,00 грн.
В порядку поділу спільного майна подружжя, стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , частину грошових коштів, внесених ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на депозитний діючий картковий рахунок в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_8 , в сумі 597000,00 грн.
Визнати спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошові кошти, внесені ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на депозитний діючий картковий рахунок в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_9 , в сумі 182703,00 грн.
В обґрунтування заявленого позову, зазначає, що з початку 2005 року по кінець 2012 року вона з відповідачем проживала однією сім`єю без укладення шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 , в житловому будинку, частина якого належить їй на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу від 15.09.1998 року зареєстрованого за реєстр. №4267.
В період проживання з відповідачем однією сім`єю, вона маючи з 2005 року інвалідність другої групи, майже весь час працювала, зокрема з 2005 року по 2008 рік в ТОВ «ПТП «Інжпроект» на посаді таможеного брокера, з 2008 року по 2019 рік в ТОВ «Аврора і Ко» на посаді помічніка директора з ЗЕД, що підтверджується трудовою книжкою.
22.12.2012 року між ОСОБА_1 та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась дитина ОСОБА_3 .
Відповідач з 2012 та до теперішнього часу зареєстрований фізичною особою підприємцем.
Оскільки за час проживання з відповідачем однією сім`єю, з 2005 року по січень 2023 року, в її власності вже було житло (частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ), в якому вони з відповідачем постійно проживали, не було необхідності у придбанні нерухомого майна, тобто за весь час сумісного з відповідачем проживання накопичені ними кошти відповідач розміщав та зберігав на депозитних рахунках у декількох банківських установах.
Накопичені ними гроші зберігались відповідачем на відкритих на його ім`я рахунках у декількох банківських установах, які відповідач періодично змінював в залежності від відсотків які банк сплачував за зберігання коштів.
Причин не довіряти чоловіку у позивачки ніколи не виникало, в сім`ї коштів вистачало, тому вона ніколи раніше не цікавилась які саме суми, в які банки, та під який відсоток були чоловіком вкладені.
Крім того, подружжям було накопичено грошові кошти, які зберігалися у конверті вдома та були відкладені на навчання дитини в євро, доларах США та гривнях України. Загальна сума накопичень близько 1000000 гривень.
Позивачка вказує, що після 01.01.2023 року відповідач, забравши свої речі, мовчки, прихопивши конверт з вищезазначеною сумою готівки, залишив родину без відкладених коштів взагалі, та у подальшому подав до суду позов про розірвання шлюбу.
Позивачка у позовній заяві зазначає, що відповідач приховує від неї їх кошти та приховує інформацію щодо банківських установ, на рахунках яких ним розміщені зароблені та накопичені ними за період шлюбу кошти.
До теперішнього часу відповідач одноособово володіє та користується придбаним ними в період шлюбу транспортним засобом марки «FIAT» модель 500L, автомобіль від позивачки приховує, копію технічного паспорту надати відмовляється,
Враховуючи вищенаведені обставини, а саме приховування автомобіля та технічного паспорту на авто, враховуючи також одноособове володіння та користування відповідачем придбаним ними в період шлюбу транспортним засобом марки «FIAT» модель 500L, позивачка ОСОБА_1 просить поділити цей транспортний засіб, який є неподільною річчю, шляхом виділення транспортного засобу у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності на це авто, яка складає 173700,85 гривень.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 22.09.2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.
Крім того, вказаною вище ухвало суду, було частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області реєстраційні дані на автомобілі, зареєстровані на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 за останні три роки. Витребувано з АТ «Укрсиббанк», Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Південний", АТКБ «Приватбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Універсал Банк», АТ «Перший Український Міжнародний Банк», ПАТ МТБ Банк, АТ «ОТП Банк», Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", відомості щодо розрахункових рахунків/депозитних рахунків в гривнях України, Доларах США, Євро, або будь якій іншій валюті (яка має законний обіг на території України), які були відкриті або закриті за останні три роки на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , та у разі наявності відкритих/закритих розрахункових рахунків/депозитних рахунків, в будь якій валюті, які були відкриті у вищезазначений період, на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 - надати суду інформацію щодо руху коштів на рахунках, з часу відкриття рахунків до закриття рахунків, із зазначенням залишку коштів на рахунках, за наявністю.
У підготовчому засіданні 19.12.2023 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.04.2024 року клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів подане по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задоволено. Витребувано з Акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» відомості, щодо поточних рахунків/депозитних рахунків в гривні України, Доларах США, Євро або будь-якій іншій валюті, що має законний обіг на території України, які були відкриті або закриті в період з 01.01.2020 року по теперішній час на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 . У разі наявності відкритих/закритих поточних рахунків/депозитних рахунків, в будь-якій валюті, які були відкриті у зазначений вище період, на ім`я ОСОБА_2 надати суду інформацію щодо руху коштів на рахунках, з часу відкриття рахунків до закриття рахунків, із зазначенням залишку коштів на рахунках, за наявності.
В судове засідання 28.05.2024 року позивачка не з`явилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, проте 28.05.2024 року надіслала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
В судове засідання 28.05.2024 року відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, проте 28.05.2024 року надіслав заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з поганим самопочуттям.
Враховуючи вимоги п.2 ст.210 ЦПК України, судом було відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 22.12.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , було укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, було зроблено відповідний актовий запис № 1921, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу.
В шлюбі у подружжя народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_11 .
Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 серії НОМЕР_12 , виданим Пенсійним фондом України 11.05.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є інвалідом ІІ групи, довічно, за загальним захворюванням.
Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 працювала з 2005 року по 2008 рік в ТОВ «ПТП «Інжпроект» на посаді таможеного брокера, з 2008 року по 2019 рік в ТОВ «Аврора і Ко» на посаді помічніка директора з ЗЕД.
На виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 22.09.2023 року з Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області до суду надійшла інформація стосовно зареєстрованих транспортних засобів за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до інформації Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області від 23.10.2023 року, згідно з даними ЄДР ТЗ МВС станом на 16.10.2023 року за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано один транспортний засіб «FIAT» модель 500L номерний знак НОМЕР_1 . Також зазначено, що протягом останніх трьох років транспортні засоби за вказаним громадянином не реєструвалися та не знімалися з обліку.
Крім того, на виконання ухвали Київського районного суду м. Одеси від 22.09.2023 року, з банківських установ надійшла інформація щодо наявних діючих рахунків, відкритих на і`мя відповідача на яких є залишки коштів.
Згідно інформації АТ «Універсал Банк» за період з дати відкриття по 13.10.2023 рік в АТ «Універсал Банк» на ім`я ОСОБА_2 відкрито депозитний діючий картковий рахунок № НОМЕР_8 , відкритий 10.10.2022 року на якому станом на 13.10.2023 року є залишок грошових коштів в розмірі 1194000,00 грн.; депозитний діючий картковий рахунок № НОМЕР_9 , відкритий 06.09.2023 року на якому станом на 13.10.2023 року є залишок грошових коштів в розмірі 182703,00 грн.
Відповідно до звіту ТОВ «УкрПрофі» про незалежну оцінку вартості автотранспортного засобу від 29.02.2024 року, визначено ринкову вартість автотранспортного засобу «FIAT» модель 500L, яка станом на дату виготовлення оцінки дорівнює 332000,00 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 71 Сімейного кодексу України якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.
Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).
Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.
Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.
Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. № 11).
Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.
Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.
При цьому, суд враховує правові позиції ВС з аналогічних спорів, в яких ВС роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.
Суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст. 60 СК України.
Згідно із ст. 71 Сімейного кодексу України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.
Статтею 364 ЦК України визначено, що якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки, проте така компенсація може бути надана лише за його згодою.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є такі: 1) чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі (втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними); 2) чи переслідувало втручання легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті (якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів); 3) чи є відповідний захід пропорційним конкретній легітимній меті втручання у право (втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно).
Порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції ЄСПЛ констатує, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий, і навпаки: встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії.
Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.
Виходячи з аналізу вищезазначених норм, з врахуванням закріплених в пункті 6 статті 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.
Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 січня 2016 року (провадження № 6-2925цс16), а також Верховним Судом у постанові від 13 липня 2018 року у справі № 610/2035/17-ц.
Окрім того, суд зазначає, що грошові кошти на банківських рахунках були внесені відповідачем за час перебування в шлюбі з позивачем, такі кошти відповідно до норм ст. 60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя, а тому також підлягають поділу між ними в рівних частках.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 8588,80 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 267, 268 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.
Визнати спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 транспортний засіб марки «Fiat» модель 500L 1248 (2014), жовтий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
В порядку поділу спільного майна подружжя, стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , грошову компенсацію вартості частини транспортного засобу «Fiat» модель 500L 1248 (2014), жовтий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , в розмірі 166000,00 грн.
Визнати спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошові кошти, внесені ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на депозитний діючий картковий рахунок в АТ «Перший Український Міжнародний банк» № НОМЕР_6 , в сумі 113000,00 грн.
Визнати спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошові кошти, внесені ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на депозитний діючий картковий рахунок в АТ «Перший Український Міжнародний банк» № НОМЕР_7 , в сумі 4460,09 грн.
В порядку поділу спільного майна подружжя, стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , частину грошових коштів, внесених ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на депозитний діючий картковий рахунок в АТ «Перший Український Міжнародний банк» № НОМЕР_7 , в сумі 2230,05 грн.
Визнати спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошові кошти, внесені ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на депозитний діючий картковий рахунок в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_8 , в сумі 1194000,00 грн.
В порядку поділу спільного майна подружжя, стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , частину грошових коштів, внесених ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на депозитний діючий картковий рахунок в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_8 , в сумі 597000,00 грн.
Визнати спільним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошові кошти, внесені ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 на депозитний діючий картковий рахунок в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_9 , в сумі 182703,00 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору у розмірі 8588,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: Петренко В.С.