Справа № 369/4643/22
Провадження № 2/369/3604/24
РІШЕННЯ

Іменем України

19.11.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Янченка А.В. при секретарі судового засідання Кубарській Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання протиправними дії, скасування актів та протоколів, відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (надалі відповідач, АТ «Київоблгаз») про визнання протиправними дії, скасування актів та протоколів, відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги ОСОБА_3 мотивував тим, що є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Послуги з газопостачання за вказаною адресою надає Акціонерне товариство «Київоблгаз». 11.09.2018 року у будинку, власником якого він є, встановлено газовий лічильник Oktava G-4, заводський № 010647, 2005 року випуску. Однак вказаний лічильник пропрацював до 13.07.2021 року та був знятий внаслідок зупинки, що підтверджується актом № зняття/встановлення побутового газового лічильника (на держповірку/після держповірки/ на експертизу) від 13.07.2021 року. Із рахунків на оплату газу за червень 2021 року, показання лічильника № 1 (№ 010647) складали 4811 м3. Починаючи з липня 2021 року і до вересня 2021 року показання подавалися вже по нововстановленому лічильнику № 2 (№ 00015542). Проте, 13.11.2021 року позивач отримав лист від Переяслав-Хмельницького відділення АТ «Київоблгаз», у якому містився протокол № 367 засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу від 26.10.2021 року. Із зазначеного протоколу № 367 від 26.10.2021 року, який отримано 13.11.2021 року, йому стало відомо про те, що відносно нього існує акт про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем № 3026 від 11.09.2021 року.

ОСОБА_3 зазначає, що жодних повідомлень про складання акта про виявлені порушення він не отримував, як і не отримував сам акт про такі порушення аж до моменту звернення представника позивача до відповідача. З акта про порушення № 3026 від 11.09.2021 вбачається, що ОСОБА_3 відмовився від підпису вказаного акта. Проте, позивач акцентує увагу на тому, що відповідач неправомірно вказав цю інформацію і в нього відсутній відеозапис відмови ОСОБА_3 у підписанні акта. Також акт про порушення № 3026 від 11.09.2021 не надсилався ОСОБА_3 рекомендованим листом у встановлений строк.

Також ОСОБА_3 зазначає, що з 13.07.2021 лічильник № 1 знаходився у відповідача, і до 11.09.2021, а це строк майже 2 місяці, перебував у невідомих умовах, міг бути деформований, зберігатися неналежним чином та до його роботи могли втручатися безпосередньо працівники відповідача.

30.11.2021 року комісією складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, відповідно до якого сума збитків, що завдана позивачем, складає 8 525,62 грн. Позивач не був повідомлений про засідання комісії, а про акт порушення дізнався тільки 21.12.2021, в той час, коли засідання комісії вже було проведене.

Вважаючи дії відповідача протиправними, а також складені відповідні акти та рішення - протокол комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу № 3026 від 11.09.2021 і акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 30.11.2021 неправомірними, ОСОБА_3 звернувся із позовом до суду.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.06.2022 року (суддя Фінагеєва І.О.) позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.10.2022 року (суддя Фінагеєва І.О.) зупинено провадження у цивільній справі № 369/4643/22 за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання протиправними дії, скасування актів та протоколів, відшкодування моральної шкоди, до визначення правонаступників позивача ОСОБА_3 , що вибув із процесу у зв`язку зі смертю.

Постановою Київського апеляційного суду від 28.11.2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено.

Постановлено ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2023 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 29.12.2023 року справу передано судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2023 року (суддя Фінагеєва І.О.) поновлено провадження у цивільній справі № 369/4643/22 за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання протиправними дії, скасування актів та протоколів, відшкодування моральної шкоди. Закрито провадження у цивільній справі № 369/4643/22 за позовом ОСОБА_3 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання протиправними дії, скасування актів та протоколів, відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_3 .

Постановою Київського апеляційного суду від 28.11.2023 року у справі № 369/4643/22 ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2023 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02.01.2024 року (суддя Янченко А.В.) позовну заяву прийнято до провадження, призначено підготовче судове засідання у справі на 25.03.2024 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.05.2024 року замінено позивача ОСОБА_3 на правонаступників: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Підготовче засідання відкладено на 18.09.2024 року.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.09.2024 року закрито підготовче провадження у справі № 369/4643/22 за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання протиправними дії, скасування актів та протоколів, відшкодування моральної шкоди. Призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 19.11.2024 року.

Позивачі та їх представник адвокатка Максименко Тетяна Ігорівна з`явилися у судове засідання, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивачів до матеріалів позовної заяви додав клопотання, в якому просив суд здійснювати розгляд справи за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами та просив суд не розглядати позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, у тому числі умови забезпечення комерційного приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу визначені Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2494.

Згідно пункту 3 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Судом встановлено, що 11.09.2018 року за адресою Київська обл., Бориспільський р-н, село Розумівка, вулиця Садова, 3 встановлено газовий лічильник Oktava G-4, заводський № 010647, 2005 року випуску, паспорт лічильника ЩС 2.833.007 ПС, пломба 22989914, стікерна пломба: В11488261, контрольні показники 00000 м3 (далі - лічильник № 1). Зазначене підтверджується актом зняття побутового газового лічильника на держповірку від 11.09.2018 року, виданого Переяслав-Хмельницьким відділенням ПАТ «Київоблгаз».

13.07.2021 року лічильник № 1 був знятий внаслідок зупинки, що підтверджується актом № зняття/встановлення побутового газового лічильника (на держповірку/після держповірки/на експертизу) від 13.07.2021 року. Як вбачається із зазначено акту зняття побутового газового лічильника від 13.07.2021 року, знято лічильник марки Oktava, типорозмір G-4, заводський № 010647, 2005 року випуску, пломба R22989914, стікерна пломба: В11488261, контрольні показники 04811 м3. Замість знятого лічильника № 1 встановлено лічильник марки Oktava, типорозмір G-4, заводський № 00015542, 1995 року випуску, пломба 00495387, стікерна пломба: В14827962, контрольні показники 00000 м3 (далі - лічильник № 2).

Отже, з 13.07.2021 року контроль за кількістю спожитого газу здійснювався побутовим лічильником № 2 (марка Oktava, типорозмір G-4, заводський № 00015542, 1995 року випуску, пломба 00495387, стікерна пломба: В14827962).

Матеріалами справи також підтверджено, що з 13.07.2021 року у ОСОБА_3 контроль за кількістю спожитого газу здійснювався саме лічильником № 2, який було встановлено 13.07.2021. Із копій рахунків на оплату газу за червень 2021 року, показання лічильника № 1 (№ 010647) складали 4811 м3. Починаючи з липня 2021 року і до вересня 2021 року показання подавалися вже по нововстановленому лічильнику № 2 (№ 00015542), що підтверджується рахунками на оплату газу за липень-вересень 2021 року, які знаходяться у матеріалах справи.

У акті про порушення № 3026 від 11.09.2021 року вказано, що лічильник № 1 демонтовано на експертизу, встановлено лічильник газу з обмінного фонду АТ «Київоблгаз».

У акті № про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи від 11.09.2021 зазначено, що лічильник № 1 демонтується для проведення експертизи, а замість лічильника № 1 встановлюється лічильник № 2.

У акті про усунення порушення від 11.09.2021 зазначено, що порушення усунене шляхом демонтажу лічильника газу для проведення експертизи, встановлено лічильник газу з обмінного фонду АТ «Київоблгаз».

У акті експертизи лічильника № 2192-е від 18.10.2021 року зазначається, що пломба на лічильнику № 1 деформована з правої сторони (підігнутий край), з внутрішньої сторони має чисельні вм`ятинки; пломба виймалась із місця пломбування. Щодо цілісності відлікового механізму зазначено, що лічильник функціонує, стопор зворотного ходу спрацьовує; пошкоджений корпус відлікового механізму навпроти місця пломбування та в місцях промбування з правої та лівої сторони (сколи); на корпусі відлікового механізму деформовані отвори в місцях пломбування; пошкоджена плата кріплення відлікового механізму в місці встановлення вісі юстувальних колес, пошкоджений 5-й цифровий ролик на цифрі «6» (подряпини); відліковий механізм знімався та коригувався. Щодо механічних пошкоджень зазначено, що корпус лічильника забруднений, пошкоджене лакофарбове покриття, наявна корозія корпусу лічильника та порушені умови експлуатації.

Протоколом № 412 засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу від 30.11.2021 року прийнято рішення задовольнити акт про порушення вимог згідно Кодексу ГРС.

30.11.2021 року комісією складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості, відповідно до якого сума збитків, що завдана позивачем, складає 8 525,62 грн.

29.12.2021 року ОСОБА_3 було направлено на адресу Голови правління АТ «Київоблгаз» скаргу, у якій викладено незгоду першого з оформленими документами та донарахуванням плати за необлікований газ за нормами споживання.

Листом № 81019-М-1218-0122 від 19.01.2022 АТ «Київоблгаз» фактично описало правомірність дій працівників АТ «Київоблгаз», та зазначено, що відповідно до пункту 8 глави 9 розділу Х Кодексу, якщо за результатами експертизи або позачергової чи чергової повірки ЗВТ буде підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, у всіх випадках витрати пов`язані з демонтажем, транспортуванням, монтажем ЗВТ, та витрати, пов`язані з експертизою або позачерговою чи експертною повіркою ЗВТ, компенсуються за рахунок споживача (сторони, відповідальної за збереження ЗВТ).

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України.

За приписами Кодексу газорозподільних систем Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» є оператором газорозподільної системи, що здійснює господарську діяльність з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Відповідно до п. 2 глави 2 розділу І Кодексу газорозподільних систем Оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (будівництво) газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу.

Щодо порядку складання акту про порушення, слід зазначити наступне.

Пунктом 1 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ визначено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 20 до цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/ несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

За приписами пунктів 3-5 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.

Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об`єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення їх осіб.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням протягом п`яти робочих днів з дня складання такого акта.

Споживач (несанкціонований споживач) та представники Оператора ГРМ під час виявлення порушення та складання акта про порушення мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявленого порушення чи інших дій та фактів, про що зазначається в акті про порушення.

До акта про порушення сторонами можуть бути додані пояснення, зауваження, заперечення та докази, перелік яких (за наявності) зазначається в акті про порушення.

За змістом п. 6, 7 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ у разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом. У такому разі в акті про порушення робиться відповідний запис, при цьому представник Оператора ГРМ здійснює заходи щодо пакування пошкодженої пломби та/або лічильника газу (ЗВТ) та складає відповідний акт про направлення їх на експертизу чи позачергову або експертну повірку. До отримання їх результатів нарахування, передбачені цим Кодексом, не застосовуються.

У разі визнання споживачем (несанкціонованим споживачем) факту умисного пошкодження ним пломби/ЗВТ (лічильника газу), про що окремо зазначається в акті про порушення, заходи з проведення експертизи чи позачергової або експертної повірки не проводяться.

На дату складання акта про порушення представник Оператора ГРМ забезпечує усунення виявленого порушення, про що в акті про порушення робиться відповідний запис. У разі неможливості усунути порушення на дату складання акта про порушення (відсутні відповідні засоби чи повноваження) представник Оператора ГРМ робить відповідний запис в акті про порушення та надалі забезпечує контроль за усуненням порушення, що підтверджується окремо складеним актом про усунення порушення.

Під час складання акта про порушення, акта про усунення порушення, акта про припинення/відновлення газопостачання тощо представниками Оператора ГРМ обов`язково фіксуються та зазначаються у вищезазначених актах показання лічильника газу (ЗВТ), за винятком випадків відмови у доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).

Із матеріалів справи вбачається, що 11.09.2021 року представниками відповідача був складений акт про порушення № 3026, яким встановлено порушення пп. 3 п. 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, що було виявлено під час проведення інвентаризації, а саме: наявність ознак втручання в роботу ЗВТ, зокрема: пломба не відповідає заводу виробника. Крім того в даному акті порушення зафіксовано, що ОСОБА_3 відмовився від підписання даного акту.

Отже, Акт про порушення № 3026 від 11.09.2021 року не містить підпису споживача ОСОБА_3 чи його представника, дані відеозйомки, а також докази надсилання цього акту матеріали справи не містять.

Наведене дає підстави для висновку про те, що Акт про порушення № 3026 від 11.09.2021 вважається недійсним, оскільки такий акт складений із порушенням визначеного порядку.

Щодо проведення експертизи ЗВТ (лічильника газу) від 18.10.2021 року, суд зазначає таке.

За положенням п. 1 глави 10 розділу Х Кодексу ГРМ, якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою Оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.

За змістом п. 2 глави 10 розділу Х Кодексу ГРМ після зняття ЗВТ та/або пломби, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу, чи гвинта, на якому закріплено пломбувальний матеріал (далі - пломба), у присутності сторін пломба або ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу (або в транспортну тару, що передбачена заводом-виробником та зазначена в паспорті на ЗВТ), який опломбовується пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером та, за бажанням, пломбою споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу). При цьому представник Оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу (по одному екземпляру для кожної сторони), в якому чітко зазначає:

1) поштову адресу місця проведення експертизи;

2) дату та орієнтовний час проведення експертизи (у випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», Оператор ГРМ зазначає кінцевий строк, до якого має бути передано ЗВТ та/або пломбу до такого суб`єкта);

3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо проведення експертизи);

4) сторону, відповідальну за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу;

5) дату останньої повірки ЗВТ.

Під час складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу сторона, яка ініціювала експертизу, визначає, ким буде здійснюватися така експертиза (комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом Оператора ГРМ, або суб`єктом судово-експертної діяльності, діяльність якого регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

У випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», передача такого ЗВТ та/або пломби здійснюється у строк, який не повинен перевищувати десяти робочих днів з дня складання протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу.

Експертиза ЗВТ та/або пломби має бути проведена протягом десяти робочих днів з дня складання протоколу (крім випадку проведення експертизи ЗВТ та/або пломби суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби, визначається за домовленістю сторін (в іншому разі - Оператором ГРМ). Сторона, відповідальна за доставку ЗВТ та/або пломби на експертизу, персонально відповідає за цілісність пломби, встановленої на пакеті (тарі).

У разі відмови споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) від поставлення підпису в протоколі про направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу про це в протоколі робиться відповідний запис, а його другий екземпляр надсилається поштою.

Відповідно до п. 3 глави 10 розділу Х Кодексу ГРМ експертизу ЗВТ та/або пломби проводить комісія, до складу якої має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів.

Близькі за змістом вимоги містяться в п. 3.3.1 Положення про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 № 619 (далі - Положення).

Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику від метрологічної організації та територіального органу Регулятора.

У разі відмови метрологічної служби або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі таких представників.

Остаточний склад комісії з проведення експертизи ЗВТ та пломб затверджується наказом Оператора ГРМ.

За вимогою однієї зі сторін до проведення експертизи в конкретному випадку можуть бути додатково залучені представники виробника ЗВТ чи виробника пломби. Уповноважені особи при собі повинні мати документ, який посвідчує їх особу, та оригінал листа від виробника за підписом керівника, завірений печаткою (за наявності), в якому чітко зазначені уповноважені від виробника особи для участі в експертизі та їх кваліфікація.

За змістом п. 4 глави 10 розділу Х Кодексу ГРМ, споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний бути присутнім під час проведення експертизи.

За неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) може дати письмову згоду у довільній формі на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи.

У разі неприбуття споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) та/або уповноваженої ним особи на експертизу проведення експертизи ЗВТ та/або пломби проводиться без його участі.

Відповідно до п. 5 глави 10 розділу Х Кодексу ГРМ, та пп. 3.3.3.1-3.3.3.4 Положення під час проведення експертизи комісія проводить зовнішній огляд пакувального пакета (тари), в який було запаковано ЗВТ та/або пломбу.

Після зовнішнього огляду пакувального пакета ( тари) комісією перевіряються:

1) відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним у протоколі;

2) цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознаки порушень, зазначених у протоколі;

3) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ;

4) цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ;

5) цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ;

6) наявність сторонніх предметів усередині ЗВТ;

7) відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації;

8) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ;

9) відповідність втручань у роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо.

Під час обстеження пломби та/або ЗВТ комісія перевіряє ознаки, зазначені в протоколі. Результати огляду заносять до акта експертизи ЗВТ.

За положеннями п. 8 глави 10 розділу Х Кодексу ГРМ, результати огляду фіксуються в акті експертизи. Акт експертизи підписується всіма членами комісії, а також споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) або його уповноваженою особою. Якщо споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) або його уповноважена особа чи член комісії мають окрему думку з приводу експертизи, вона має бути відображена в акті експертизи.

У разі відмови від підпису будь-кого з членів комісії або споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) чи уповноваженої ним особи в акті експертизи про це робиться відповідний запис.

У п. 11 глави 10 розділу Х Кодексу ГРМ передбачено, що відповідно до висновків експертизи проводяться відповідні подальші заходи, передбачені цим Кодексом.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що експертизу лічильника проведено 18.10.2021 року, а протокол щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу складений 11.09.2021 року, що свідчить про порушення десятиденного строку на проведення експертизи.

Крім того, експертиза проведена без участі споживача, відомості про його запрошення на проведення експертизи відсутні, в акті демонтажу лічильника газу для проведення експертизи дата проведення експертизи не зазначена.

З наведеного слід зробити висновок, що експертиза лічильника газу також проведена із порушенням вимог закону.

Водночас, суд зауважує, що висновки комісії за результатами експертизи лічильника повинні відображати інформацію щодо несанкціонованого втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку, спосіб втручання та наслідки або інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Однак, в акті експертизи лічильника газу № 2192е від 18.10.2021 таких висновків не зроблено. Комісія обмежилась вказівкою, що виключно виявлено втручання в роботу ЗВТ. На підставі яких фактичних даних комісія дійшла такого висновку (який спосіб втручання або інші дії, що призвели до викривлення даних обліку природного газу, мали місце в цьому випадку) в акті не відмічено.

Щодо розгляду комісією акта про порушення № 3026 від 11.09.2021 року.

Відповідно до п. 8 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення Оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення. Засідання комісії з розгляду акта про порушення має бути проведено Оператором ГРМ не пізніше двомісячного строку з дня складання акта про порушення (крім випадку очікування результатів експертизи ЗВТ, яка проводиться суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу»).

При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає:

1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення;

2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення;

3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

За змістом п. 9 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ до складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів.

Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику метрологічної організації та територіального органу Регулятора.

У разі відмови метрологічної організації або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії комісія створюється без участі такого представника.

Остаточний склад комісії з розгляду актів про порушення затверджується наказом Оператора ГРМ.

За вимогою однієї зі сторін на засідання комісії в окремому випадку можуть бути додатково залучені інші представники, зокрема від виробника ЗВТ чи виробника пломби, повноваження яких підтверджуються в установленому законодавством порядку.

Пунктом 10 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ передбачено, що споживач (несанкціонований споживач) зобов`язаний бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, на якому буде розглядатися складений на нього акт про порушення.

За неможливості бути присутнім на засіданні особисто споживач (несанкціонований споживач) має право дати письмову згоду у довільній формі на проведення засідання без його присутності або у присутності його уповноваженої особи.

У разі неприбуття споживача (несанкціонованого споживача) та/або уповноваженої ним особи на засідання комісії остання розглядає складений акт про порушення без його (її) участі.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 11 глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

У разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення (п. 1 глави 3 розділ XI Кодексу ГРМ).

Як було установлено судом, споживач ОСОБА_3 не був належно повідомлений/запрошений на засідання комісії Оператора ГРМ, яке було призначене на 26.10.2021, 18.11.2021, 30.11.2021 року, з розгляду акта про порушення № 3026 від 11.09.2021 року.

Крім того, суду не надано достовірних доказів того, що споживач ОСОБА_3 був присутній на цих засіданнях комісії чи то особисто, чи то в особі уповноваженого ним представника.

Суд зауважує, що Кодекс ГРМ розмежовує такі види порушень, як несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу та пошкодження ЗВТ/лічильника газу.

У пункті 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ надано визначення таких понять, як:

несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу;

пошкодження ЗВТ/лічильника газу механічне пошкодження цілісності конструкції комерційного ВОГ та/або його складових, зокрема корпусу, скла, кріплення, захисних елементів, ліній з`єднання.

Так, для кваліфікації виявленого порушення, саме як несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу необхідна наявність цілого складу факторів.

Як вже зазначалося судом, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу відноситься до порушень, які кваліфікуються, як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та, внаслідок яких, здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу.

Натомість, порушення цілісності та місцезнаходження пломб та цілісності заводського та повірочного тавра на ЗВТ, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно, належить до порушень за умови несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ.

При порушеннях, пов`язаних з пошкодженням ЗВТ та/або пломб на ЗВТ, за наявності по об`єкту споживача даних дублюючого ВОГ, а також в ситуації, коли наявні дані в обчислювачі/коректорі об`єму газу є достатніми для визначення об`єму природного газу по об`єкту споживача, процедура щодо визначення необлікованих об`ємів природного газу або зміни їх режиму нарахування не застосовується (пункт 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРМ).

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу ХІ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, визначено, що під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється, у тому числі, втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку обліковується з порушенням законодавства, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 червня 2019 року у справі № 922/1573/18.

Таким чином, для здійснення нарахування необлікованого об`єму природного газу, зокрема, слід встановити несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з підпунктом 37 пункту 4 глави І Кодексу ГРМ, для виявлення несанкціонованого втручання необхідно довести три складові цього правопорушення, а саме: 1) дію, тобто несанкціоноване втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку; 2) спосіб втручання, тобто вчинене шляхом підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації); 3) наслідки, тобто витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу).

При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року по справі № 914/2384/17, постанові Верховного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 509/4515/18.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 914/2384/17 вказано, що: відповідно до абз. 3 п. 1 розділу 2 глави ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). Згідно з п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу є втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Тож проаналізувавши зміст указаного положення, слід констатувати, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.04.2021 року у справі № 509/2781/19.

Судом встановлено, що під час експертизи лічильника газу, проведеної комісією оператора ГРМ і оформленої актом від 18.10.2021 року № 2192е, установлено, що пломба на лічильнику деформована з правої сторони (підігнутий край), з внутрішньої сторони пломба має чисельні вм`ятини. Пломба виймалась із місця пломбування. Із виявлених механічних пошкоджень та іншого, зазначено лише: забруднення корпусу лічильника, пошкоджене лакофарбове покриття корпусу лічильника, корозія корпусу лічильника, порушені умови експлуатації. Щодо цілісності відлікового механізму в акті зазначено, що лічильник функціонує, стопор зворотного ходу спрацьовує; пошкоджений корпус відлікового механізму навпроти місця пломбування та в місцях пломбування з правої та лівої сторони (сколи); на корпусі відлікового механізму деформовані отвори в місцях пломбування; пошкоджена плата кріплення відлікового механізму в місці встановлення вісі юстувальних колес, пошкоджений 5-й цифровий ролик на цифрі «6» (подряпини); відліковий механізм знімався та коригувався.

Таким чином, акт про порушення № 3026 від 11.09.2021 року та акт експертизи лічильника газу № 2192е від 18.10.2021 року беззаперечно не підтверджують факт несанкціонованого втручання ОСОБА_3 у роботу приладу обліку газу, що призвело до викривлення даних обліку природного газу.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_3 здійснював несанкціоноване втручання у роботу приладу обліку газу, які б мали наслідком некоректний облік спожитого природного газу. Відтак, відповідачем не було доведено вчинення споживачем ОСОБА_3 усіх складових цього правопорушення, зокрема, вчинення ним дій, що призвели до викривлення даних обліку природного газу, способу втручання та причинно-наслідкового зв`язку між втручанням і таким викривленням даних обліку.

Щодо складу комісії з розгляду актів про порушення слід зазначити наступне.

Згідно з п. 9 гл. 5 розд. XI Кодексу ГРМ (у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) до складу комісії з розгляду актів про порушення має входити не менше трьох представників Оператора ГРМ зі складу інженерно-технічного персоналу та юристів. Крім того, Оператор ГРМ офіційним листом має запросити для участі на постійній основі у складі комісії по одному уповноваженому представнику метрологічної організації та територіального органу Регулятора. У разі відмови метрологічної організації або територіального органу Регулятора в делегуванні свого представника для участі на постійній основі у складі комісії, комісія створюється без участі такого представника. Остаточний склад комісії з розгляду актів про порушення затверджується наказом Оператора ГРМ. За вимогою однієї зі сторін на засідання комісії в окремому випадку можуть бути додатково залучені інші представники, зокрема від виробника засобу вимірювальної техніки чи виробника пломби, повноваження яких підтверджуються в установленому законодавством порядку.

Тобто ця норма Кодексу визначає як мінімальний кількісний склад членів комісії для розгляду акта про порушення, так і її суб`єктний склад (інженерно-технічний персонал та юристи) без конкретизації їх співвідношення, проте із вказівкою на необхідність наявності у складі комісії при розгляді акта про порушення кожного з них.

З тексту Протоколів засідання комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем № 367 від 26.10.2021 року (далі - Протокол № 367) та № 412 від 30.11.2021 року (далі - Протокол № 412) вбачається, що чисельність членів комісії складає 7 осіб.

З аналізу зазначених документів, а саме персонального складу членів Комісії з розгляду актів про порушення, можна дійти висновку, що в порушення приписів Кодексу ГРМ, до складу Комісії взагалі не включені юристи. З опису посад вбачається, що присутні наступні члени комісії: провідний фахівець (з балансування) відділу комерційного балансування; старший майстер служби експлуатації систем газопостачання Переяслав-Хмельницького відділення управління експлуатації АТ «Київоблгаз»; фахівець (з балансування) 1 категорії відділу комерційного балансування АТ «Київоблгаз»; майстер групи з припинення та відновлення розподілу природного газу служби експлуатації систем газопостачання Переяслав-Хмельницького відділення управління експлуатації АТ «Київоблгаз»; фахівець (з продажів) 2 категорії відділу з продажів АТ «Київоблгаз»; фахівець (з продажів) 2 категорії відділу з продажів АТ «Київоблгаз»; документознавець канцелярського відділу та архіву АТ «Київоблгаз».

Відсутність у засіданні Комісії з розгляду актів про порушення, що зафіксовано у Протоколі № 367 та в Протоколі № 412 юристів не свідчить про відповідність складу комісії вимогам Кодексу ГРМ, адже по-перше: Кодексом ГРМ встановлено, що до персонального складу Комісії має бути включено більше ніж одного юриста і як наслідок зазначені юристи мають бути присутніми під час засідань Комісії, а по-друге: під час засідання комісії з розгляду актів про порушення, має приймати участь юрист, спеціалізація якого має забезпечувати можливість відповідної оцінки та визначення правомірності актів про порушення, як конкретного виду юридичної роботи, що має виконуватись.

Зазначене порушення персонального складу учасників комісії з розгляду актів про порушення свідчить про формальний підхід АТ «Київоблгаз» до розгляду актів про порушення і неможливість такою комісією встановлення дійсних обставин по справі та неправомірність засідання Комісії, що мало місце 30.11.2021 року та як наслідок неправомірність прийнятих комісією рішень (Протокол № 412 від 30.11.2021 року).

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.12.2021 року у справі № 911/251/21.

Щодо висновку експертного дослідження ЗВТ слід зазначити наступне.

Суд вважає, що Актом № 2192е експертизи лічильника газу від 18.10.2021 року не підтверджено факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ.

Так, 18.10.2021 року комісією за участю представників лабораторії з повірки ПЛГ АТ «Київоблгаз», ДІ «Київоблстандартметрологія» було проведено експертизу лічильника газу Октава-G4, заводський № 010647, рік виготовлення 2005 р. (акт № 2192е експертизи лічильника газу).

Висновком комісії виявлено втручання.

Довідкою про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № Д50/М2192е-21 від 19.10.2021 року, лічильник споживача ОСОБА_3 визнано непридатним. Пошкоджено корпус відлікового пристрою в місцях пломбування. Пошкоджене лакофарбове покриття корпусу. Корозія корпусу лічильника.

Актом про порушення № 3026 від 11.09.2021 року та Актом експертизи лічильника газу № 2192е від 18.10.2021 року встановлено порушення ОСОБА_3 пп. 3 п.1 гл. 2 р. XI Кодексу ГРМ.

За вказаним пунктом до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються, як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

З зазначеного очевидним є те, що відповідачем АТ «Київоблгаз» невірно поставлено питання під час проведення експертизи, що свідчить про те, що АТ «Київоблгаз» не мав на меті проведення експертизи з метою встановлення чи мало місце несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу взагалі, а ставилось питання щодо однієї пломби, яка на думку його не відповідала еталону відбитка.

Експертиза не дає відповідь також на питання чи викривляє покази лічильник газу.

В розумінні Кодексу ГРМ несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу (п. 4 гл. 1 розд. 1 Кодексу ГРМ).

Із системного аналізу змісту вказаних положень вбачається, що несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу, за котре наступає відповідальність у вигляді донарахування ціни необлікованого газу, має місце лише у випадку сукупності двох обставин: наявність дій втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема, лічильника газу); наявність наслідку такого втручання - споживання природного газу не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або іншим чином викривляються дані обліку газу.

Як вказувалось, згідно акту про порушення № 3026 несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ пов`язується з невідповідністю пломби зразку заводу виробника.

Під пошкодженням пломб п.4 гл. 1 розд. 1 Кодексу ГРМ визначає відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, у тому числі відсутність чи пошкодження на ЗВТ (лічильнику газу) пломб з відбитками тавр про їх повірку або індикаторів дії впливу постійного магнітного поля (далі магнітні індикатори), або підтверджений факт підробки пломби за умови наявності акта про пломбування (іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗВТ/лічильника газу та установлених пломб і магнітних індикаторів).

Донарахування ціни необлікованого об`єму газу це не штрафні санкції, в свою чергу - це витрати за використаний але несплачений газ. Тобто для того, щоб здійснити донарахування ціни необлікованого газу потрібно встановити той факт, що він певний час не обліковувався та не сплачувався, чого не було зроблено представниками відповідача та не враховувалося комісією під час прийняття рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до акту № 2192е експерти лічильника газу від 18.10.2021 року під час проведення експертизи не було встановлено та не досліджувалося питання можливості вчинення конкретних дій з метою викривлення даних обліку природного газу. Висновком експертизи було встановлено порушення пломбування та механічні пошкодження корпусу лічильника. Відповідно до тексту зазначеної експертизи герметичність вказаного лічильника в нормі.

Отже, висновком експертного дослідження не підтверджено факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ.

Разом з тим, ні в акті про порушення, ні під час проведення засідання комісії також не встановлено, що факт втручання в конструкцію лічильника мав наслідком спотворення даних обліку газу.

Таким чином, порушення цілісності пломби, само по собі не може свідчити про наявність складу правопорушення, оскільки ні актом, ні експертизою не встановлено, що саме пошкодження пломби вплинуло на роботу або конструкцію чи складові конструкції ЗВТ, та саме внаслідок пошкодження пломби - витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковувалася (обліковувалася частково чи з порушенням законодавства), та призвело до викривлення даних обліку природного газу. А отже, за відсутності обов`язкового елементу складу правопорушення, факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ - не доведений.

Враховуючи вимоги чинного законодавства та вищевикладене, є неможливим застосування такого виду порушення як «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу», оскільки відсутні його обов`язкові елементи передбачені законодавством, а саме: витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковувалася (обліковувалася частково чи з порушенням законодавства), та призвело до викривлення даних обліку природного газу. Припущення відповідача, що пошкодження дозволяє впливати на роботу відлікового механізму не є беззаперечним доказом такого впливу з боку саме ОСОБА_3 .

Щодо самого акту № 2192е експертизи лічильника газу від 18.10.2021 року слід зазначити наступне.

Статтею 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Згідно з ч. 5 цієї ж статті у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Разом з тим, у Акті експертизи лічильника газу № 2192е від 18.10.2021 року не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та те, що висновок підготовлено для подання до суду.

Отже, вказаний висновок експертного дослідження викладений в Акті експертизи лічильника газу № 2192е від 18.10.2021 року не може бути визнаний доказом як висновок експерта у розумінні п. 2 ч. 2 ст. 76 та ст.102 ЦПК України.

Аналогічний правовий висновок наявний у постанові Верховного Суд від 18.12.2019 року у справі № 522/1029/18.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, що викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, з описаного можна дійти висновку про те, що Актом про порушення № 3026 від 11.09.2021 року та Актом експертизи лічильника газу № 2192е від 18.10.2021 року не доведено вчинення з боку ОСОБА_3 складових правопорушення несанкціонованого втручання, зокрема дії, що призвели до викривлення даних обліку природного газу, спосіб втручання та наслідків. При цьому, тільки наявність всіх трьох складових правопорушення дає змогу стверджувати, що споживачем було вчинено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Зазначений правовий висновок аналогічний з позицією Верховного Суду, що викладена у постановах у справах № 914/2384/17 від 24.10.2018 року, № 914/2384/17 від 24.10.2018 року, № 914/766/17 від 12.03.2020 року, № 522/1029/18 від 18.12.2019 року, № 922/1850/19 від 12.02.2020 року.

Відповідно до пункту 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Разом з тим, оскільки встановлено, що Акт про порушення № 3026 від 11.09.2021 року вважається недійсним, так як складений із порушенням вимог закону, відповідно комісія 30 листопада 2021 року прийняла рішення про нарахування об`ємів природнього газу на підставі недійсного акту. Отже, таке рішення комісії є протиправним та підлягає скасуванню, як таке, що прийняте з порушенням вимог закону.

З огляду на викладене, Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 30.11.2021 року, розрахований на підставі акту про порушення вимог Кодексу № 3026 від 11.09.2021 року до побутового споживача ОСОБА_3 , також є протиправним та підлягає скасуванню.

В задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» щодо складення всіх документів 11.09.2021 року та документального демонтажу 11.09.2021 року лічильника Oktava G-4, заводський № 010647, 2005 року випуску, паспорт лічильника ЩС 2.833.007 ПС, пломба 22989914, стікерна пломба: В11488261; визнання незаконним і скасування акту про порушення № 3026 від 11.09.2021 року; визнання незаконним і скасування акту № про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи від 11.09.2021 року; визнання незаконним і скасування протоколу щодо направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 11.09.2021 року; визнання незаконним та скасування акту № 2192е експертизи лічильника газу від 18.10.2021 року, складений комісією для проведення експертизи лічильників газу АТ «Київоблгаз» суд відмовляє, оскільки вказані дії були передбачені чинним законодавством, а висновки, які містяться у зазначених документах, самі собою не породжують для побутового споживача настання юридичних наслідків, не порушують його права та не породжують спірних правовідносин, у яких підлягає захисту порушене право побутового споживача.

Верховний Суд України у постанові від 12.09.2011 року у справі № 6-25цс11 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 року у справі № 14-503цс18 дійшли висновку що визнання неправомірними дій відповідача щодо прийняття актів про порушення у сфері газопостачання та визнання їх недійсними, безпосередньо не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, а лише є фіксацією виявленого порушення, а тому їх оскарження не передбачено чинним законодавством, як спосіб захисту порушених прав.

Крім того, у зв`язку із клопотанням позивачів про залишення без розгляду позовних вимог про стягнення моральної шкоди, яка викладена у заяві від 19.11.2024 року, суд вказану позовну вимогу залишає без розгляду.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Окрім того, суд обов`язково враховує той факт, що вказаний акт-розрахунок не містить детального розрахунку суми не облікованого (донарахованого) об`єму газу.

Як наслідок, суд приходить до висновку про необґрунтованість визначеної комісією в даному акті суми завданих збитків в розмірі 8 525 грн. 62 коп., оскільки такий розрахунок фактично відсутній, не проводився і неможливо становити яким чином його обраховано.

Також, суд звертає увагу на те, що відповідач жодних заперечень щодо обставин викладених у позовній заяві до суду не надіслав, а отже, суд, з урахуванням вищевикладеного, дійшов висновку, що порушення викладені в Акті № 3026 від 11.09.2021 року є недостовірними, висновки комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільчих систем від 30.11.2021 року, що оформлені протоколом № 412 не відповідають вимогам закону, а тому є підстави для визнання оскаржуваного рішення неправомірним, що є підставою для його скасування.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє, оскільки їх задоволення не призведе до поновлення порушено права позивачів.

Зокрема, складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕ є лише фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення перевірки, а оскарження самого лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом) під час вирішення іншого спору, зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про скасування протоколу щодо розгляду акта про порушення ПКЕЕ та визнання дій комісії щодо розгляду зазначеного акта неправомірними, сам собою не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Оскільки ОСОБА_3 при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1 984,80 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 року № 13-рп/2000, від 30.09.2009 року № 23-рп/2009.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Витрати на правову допомогу підтверджуються копією договору про надання правової допомоги № 13 від 18.02.2022 року, копією додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги № 13 від 18.02.2022 року; квитанцією до прибуткового касового ордера № 6 від 22.02.2022 року, детальним описом послуг наданих адвокатом (додатком № 1 до додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги № 13 від 18.02.2022 року).

Зважаючи на викладене, ураховуючи складність та значення справи для сторін, обсяг проведеної роботи представником позивача, який підтверджений належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 5 000,00 гривень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним «сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 2, 141, 257, 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про визнання протиправними дії, скасування актів та протоколів, відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Переяслав-Хмельницького відділення АТ «Київоблгаз» (Яготинський район) з розгляду актів про порушення вимог Кодексу ГРС від 30 листопада 2021 року, яким задоволено акт про порушення № 3026 від 11.09.2021 року та нараховано необлікований (донарахований) об`єм природного газу споживачу ОСОБА_3 .

Скасувати Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 30.11.2021 року, розрахованого на підставі акту про порушення вимог Кодексу від 11.09.2021 року № 3026 до побутового споживача ОСОБА_3 .

Вимогу про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (08150, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Шевченка, буд. 178) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (08150, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Шевченка, буд. 178) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» на користь держави судовий збір у сумі 1 984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено: 04.12.2024 року.

Суддя А. В. Янченко