Справа 524/6940/22
Провадження № 2/524/208/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верум нерухомість", ОСОБА_3 , третя особа Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстр нерухомого майна та бізнесу» Бричківської сільської ради Онищенка Руслана Миколайовича про:

?Скасування рішення державного реєстратора Полтавської філії Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Онищенка Руслана Миколайовича, індексний номер: 43442845 від 10.10.2018, згідно з яким 10.10.2018 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зміни об`єкта нерухомого майна, а саме: об`єкт «нежитлова будівля площею 444,4 кв.м» змінено на «громадський будинок (будівля адміністративного, спортивно-оздоровчого та житлового призначення), загальну площу об`єкта 450,2 кв.м змінено на загальну площу 1107,1 кв. м (рішення державного реєстратора 43442845), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 104.

?Витребування у ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) нерухоме майно - Будівлю адміністративного, спортивно-оздоровчого та житлового призначення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 104)

ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 10 жовтня 2018 року за заявою ТОВ «Верум нерухомість» державним реєстратором Полтавської філії Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Онищенком Русланом Миколайовичем було зареєстровано зміни об`єкта нерухомого майна, а саме: об`єкт «нежитлова будівля площею 444,4 кв.м» було змінено на «громадський будинок (будівля адміністративного, спортивно-оздоровчого та житлового призначення)», загальну площу об`єкта 450,2 кв.м змінено на загальну площу 1107,1 кв.м, рішення державного реєстратора 43442845.

Внесення таких змін до об`єкта нерухомого майна було здійснено на підставі Акту готовності об`єкта до експлуатації; Сертифікату відповідності №ПТ 000997 від 30 грудня 2010 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 (копії документів містяться у матеріалах справи).

Правоустановчі документи (сертифікат відповідності від 30 грудня 2010 року, виданий на ім`я ОСОБА_1 , акт готовності об`єкта до експлуатації) перебували і перебувають у Позивача та не надавались Товариству з обмеженою відповідальністю «Верум нерухомість».

10 жовтня 2018 року ТОВ «Верум нерухомість» на підставі Договору купівлі-продажу продало ОСОБА_4 уже будівлю адміністративного, спортивно-оздоровчого та житлового призначення площею 1110,2 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яку наступного дня, 11 жовтня 2018 року, останній подарував ОСОБА_3 на підставі Договору дарування.

Вважає, що його було позбавлено права власності у незаконний спосіб, та в подальшому, з метою недопущення витребування майна із чужого незаконного володіння, вчинено ряд правочинів, які покликані забезпечити перехід права власності на майно до інших осіб.

В заяві про зміну предмета позову позивач просив врахувати, що ніяких намірів та дій щодо відчуження спірного нерухомого майна він не проводив, вказане майно вибуло з його володіння поза його волею шляхом відчуження його особою, яка не мала права відчужувати спірне майно, та більше того, було відчужено за Договором купівлі-продажу взагалі інше майно (яке фізично не відповідає тому, що було вказано в Договорі як предмет), а отже, можна прийти до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову шляхом витребування спірного майна від останнього набувача на користь ОСОБА_1 , як власника майна.

Позивач та його представники в судових засіданні підтримали позов та просили його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник позивача звертала увагу суду на те, що предметом договору купівлі-продажу був об`єкт площею 450,2 кв.м., що не відповідало фактичній його площі,оскільки позивачем було проведено реконструкцію об`єкта.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

У відзиві відповідач, ОСОБА_3 зазначив, що питання недійсності договору купівлі-продажу нерухомого майна вже було предметом судового розгляду у справі 524/2705/20. Під час розгляду справи 524/2705/20 суд відмовив позивачу у задоволенні вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 10.07.2017, укладеного між ТОВ "Верум нерухомість" та ТОВ "ФК "Інновація". Звертав увагу на те, що в постанові Верховного Суду по справі 524/2705/20 було зазначено, що позивач не повідомляв іпотекодержателя про зміну технічних характеристик предмета іпотеки та не вносив відповідних даних до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказав, що підстави для витребування майна відсутні, оскільки відповідач набув майно від особи, яка мала право його відчужувати. Наголошував, що державному реєстратору були надані усі необхідні документи для проведення державної реєстрації змін.

Представник відповідача, ОСОБА_2 , в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 з підстав, викладених у відзиві. Просив врахувати, що у справі 524/2705/20 судами не встановлено підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 10.07.2017, тому не підлягає доказуванню те, що вказаний договір відповідає вимогам чинного законодавства. Наголошував на тому, що правові підстави для витребування у ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майна відсутні.

ТОВ "Верум нерухомість" відзив не надсилало.

ПОЯСНЕННЯ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ

Треті особи в судове засідання не з`явились та пояснень не надсилали.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ ПО СПРАВІ

25 жовтня 2023 року залишено позов без руху.

19 грудня 2023 року частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, шляхом безпосереднього доступу до електронних матеріалів реєстраційної справи на об`єкт № 104 копію сертифіката відповідності, а також копію акта готовності об`єкта до експлуатації.

20 лютого 2024 року прийнято заяву представника позивача ОСОБА_5 про зміну предмета позову(уточнення позовних вимог); залучено ТОВ "ВЕРУМ НЕРУХОМІСТЬ" співвідповідачем по справі; залучено Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстр нерухомого майна та бізнесу» Бричківської сільської ради Онищенка Руслана Миколайовича третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

11.03.2008 між ВАТ «Ерсте Банк»/правонаступником якого є ПАТ «Ерсте Банк»/ та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір з фізичною особою №014/6212/4/11406.

Також, 11.03.2008 між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки 014/6212/4/11406, за умовами якого предметом іпотеки є нерухоме майно: нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 450,2 кв.м. Вартість предмета іпотеки визначається сторонами в сумі 2667228 грн.

29.09.2014 право вимоги за договором іпотеки перейшло від ВАТ «Ерсте Банк» до ТОВ «ФК «Вендор»; 20.05.2015 від ТОВ «ФК «Вендор» до ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» та 09.02.2017 від ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП» до ТОВ «ФК «Інновація». Вказана обставина підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

10.07.2017 між ТОВ «ФК «Інновація» та ТОВ «Верум нерухомість» укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., зареєстровано в реєстрі за №1142 за умовами якого продавець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених в договорі, передати у власність покупця, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах договору, прийняти та оплатити нежитлову будівлю площею 444,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

10.10.2018 державним реєстром Полтавської філії комунального підприємства "Реєстрація бізнесу" Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Онищенком Русланом Миколайовичем прийнято рішення № 43442845, на підставі якого внесено зміни: - нежитлова будівля площею 444,4 кв.м., об`єкт житлової нерухомості: Ні змінено на Громадський будинок (Будівля адміністративного, спортивно-оздоровчого та житлового призначення), об`єкт житлової нерухомості: Ні Площа: Загальна площа (кв.м): 450.2 змінено на Загальна площа (кв.м): 1107.1

10.10.2018 між ТОВ «Верум нерухомість» та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою І.В., за умовами якого продавець передав, а покупець прийняв у власність громадський будинок (Будівля адміністративного, спортивно-оздоровчого та житлового призначення), загальною площем 1107.1 кв.м.

11.10.2018 на підставі договору дарування, серія та номер: 3241 посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Святецькою І.В. було зареєстровано право власності ОСОБА_3 на громадський будинок (Будівля адміністративного, спортивно-оздоровчого та житлового призначення), загальною площем 1107.1 кв.м..

НОРМИ ПРАВА

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно із ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом ( статті 328 ЦК України).

В ст. 18, 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень( в редакції, яка діяла на час прийняття спірного рішення), визначено, що Державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

Згідно із Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, що був чинним на момент прийняття рішення про державну реєстрацію, Державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Разом із заявою заявник подає оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав. За результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком

В ст.76 -81 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОЦІНКА СУДУ

Щодо вимог позивача в частині скасування рішення державного реєстратора Полтавської філії Комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Онищенка Руслана Миколайовича, індексний номер: 43442845 від 10.10.2018.

Вимоги про скасування рішення державного реєстратора позивач обґрунтував тим, що державним реєстратором не було дотримано вимог ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та не здійснено перевірку поданих ТОВ «Верум нерухомість» документів та не встановлено чи існують підстави для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав.

З матеріалів справи вбачається, що державному реєстратору ОСОБА_6 ТОВ «Верум нерухомість» були подані документи, які підтверджують зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна, зокрема зміну його технічних характеристик, а саме сертифікат відповідності та акт готовності об`єкта до експлуатації, що в свою чергу є підставою для прийняття рішення про зміни до записів Державного реєстру прав.

В свою чергу позивач не надав суду доказів, які б підтверджували існування підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав(ст. 23 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») чи відмови в державній реєстрації прав(ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Суд враховує доводи позивача з приводу того, що оригінали документів, які підтверджують проведення реконструкції приміщення зберігаються у нього. Однак, суд приймає до уваги те, що відповідно до змісту Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 оригінали документів подаються для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень. В свою чергу наведений Порядок не містить вимог щодо подання державному реєстратору оригіналів документів, які б були підставою для внесення змін в частині характеристики об`єкта.

Отже, на переконання суду, позивач не надав суду доказів, які б свідчили про порушення державним реєстратором вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Крім того, суд вважає, що позивачем не було доведено порушення його прав діями державного реєстратора з огляду на те, що на момент внесення змін про об`єкт нерухомості позивач не був власником майна.

Отже, проаналізувавши доводи позивача в частині вказаних позовних вимог, а також наявні в справі докази, суд не знаходить підстав для їх задоволення.

Щодо вимог позивача про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 388 ЦК України.

Отже, можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно).

Відтак, правова мета віндикаційного позову полягає у поверненні певного майна законному власнику як фактично, тобто у його фактичне володіння, так і у власність цієї особи, тобто шляхом відновлення відповідних записів у державних реєстрах.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що майно вибуло з його володіння незаконно, та як предмет договору купівлі-продажу, посвідченого 10.07.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. фактично не існував, оскільки позивач провів реконструкцію об`єкту.

Оцінюючи доводи позивача суд відзначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що спірне нерухоме майно вибуло із володіння ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 10.07.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., за умовами якого ТОВ «ФК «Інновація» зобов`язалось в порядку та на умовах, визначених в договорі, передати у власність ТОВ «Верум нерухомість», а ТОВ «Верум нерухомість» зобов`язалось в порядку та на умовах договору, прийняти та оплатити нежитлову будівлю площею 444,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В позові ОСОБА_1 посилається на те, що сертифікатом відповідності № ПТ 000997 від 30.12.2010 було засвідчено відповідність закінченого будівництва об`єкта «Реконструкція нежитлової будівлі під будівлю адміністративного, спортивно-оздоровчого та житлового призначення» із загальною площею 1110,2кв.м.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про іпотеку», у разі якщо іпотекодавцем предмет іпотеки було реконструйовано або щодо нього було проведено самочинне будівництво (у тому числі, але не виключно, споруджено нові будівлі, споруди тощо на земельній ділянці, що належить іпотекодавцю на праві власності чи перебуває в його користуванні), всі реконструйовані, новостворені об`єкти нерухомості вважаються предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору.

Згідно із ч. 1 ст. 332, абз.1, 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України переробкою є використання однієї речі (матеріалу), в результаті чого створюється нова річ. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, за змістом ст. 5 ЗУ «Про іпотеку» в системною зв`язку із ч. 1 ст. 332, абз.1, 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України проведені ОСОБА_1 зміни предмета іпотеки, а саме проведені реконструкції також вважались предметом іпотеки за умови проведення державної реєстрації таких змін.

Разом із тим, суд відзначає, що до укладення договору купівлі-продажу, посвідченого 10.07.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М., ОСОБА_1 не повідомляв іпотекодержателя про зміну технічних характеристик предмета іпотеки, відповідних даних до реєстру речових прав на нерухоме майно не вносив, правовстановлюючого документа на новостворений об`єкт не отримував.

Вказана обставина була встановлена Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 04 квітня 2022 року по справі № 524/2705/20(провадження № 61-15333св21) за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Анохіної В. М., товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», товариства з обмеженою відповідальністю «Верум нерухомість» про визнання дій нотаріуса неправомірними, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності нерухоме майно, визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Отже, за відсутності відповідного запису в реєстрі, суд вважає, що сторонами договору купівлі-продажу від 10.07.2017 дотримано вимог щодо предмета договору.

Передумовами та матеріальними підставами захисту права власності на нерухоме майно у спосіб, визначений у статтях 387, 388 ЦК України, є наявність підтвердженого належними доказами права власності у позивача. Тобто особа, яка звертається до суду з вимогою про витребування майна з незаконного володіння як у добросовісного, так і у недобросовісного набувача, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у чужому володінні.

Схожі за змістом висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01 листопада 2018 року по справі № 910/13841/17.

На переконання суду вказані вимоги позивачем не дотримані. Зокрема, позивач не долучив до матеріалів справи докази, які б підтверджували його право власності, а також докази, які б підтверджували те, що майно вибуло з його володіння у незаконний спосіб.

З цих підстав, суд вважає, що вимоги позивача в частині витребування майна з чужого незаконного володіння задоволенню не підлягають.

Відтак, суд відмовляє у задоволенні позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 141, 158, 258 - 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верум нерухомість", ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування рішення державного реєстратора.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 27.05.2024

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ