27.05.2024 Справа № 756/6207/24
Унікальний номер 756/6207/24
Провадження номер 2-з/756/101/24
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову

27 травня 2024 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Шролик І.С., розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Левчишиної Олени Валентинівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок злочину,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Левчишину О.В. засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду (різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою) у розмірі 689804,60 грн; моральну шкоду в розмірі 35000,00 грн; судові витрати.

23 травня 2024 року засобами поштового зв`язку надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Левчишиної О.В. про забезпечення позову, в якій просить: вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме - квартиру АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_2 ; заборонити вчиняти будь-які дії, пов`язані із вчиненням правочинів щодо розпорядження нерухомим майном, квартирою АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_2 , у тому числі його поділу, відчуження у будь-який спосіб, передачі у володіння та користування третім особам, передачі для будь-якого обтяження.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному судді від 24 травня 2024 року заяву передано до розгляду головуючому судді Шролик І.С.

В обґрунтування поданої заяви адвокат Левчишина О.В. зазначає, що предметом позову є право позивача на відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП у загальному розмірі 724804,60 грн, які є різницею між вартістю матеріального збитку та розміром страхового відшкодування та які перебувають за межами страхового покриття та мають стягуватися з винної в ДТП особи. Про доходи відповідача чи про належність йому транспортних засобів невідомо, однак відомо, що у власності ОСОБА_2 перебуває нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1 . Заявник стверджує, що зазначене нерухоме майно співмірне по вартості до розміру заявлених позовних вимог та може слугувати забезпеченням для подальшого виконання зобов`язань відповідачем по відшкодуванню збитків.

Дослідивши заяву, подані в її обґрунтування матеріали, приходжу до переконання що в задоволенні поданої заяви слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Частиною першою ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 13 січня 2020 року у справі № 922/2163/17 Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Зі змісту поданої заяви та заявлених позовних вимог встановлено, що предметом спору в даній справі є відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП у загальному розмірі 724804,60 грн, які є різницею між вартістю матеріального збитку та розміром страхового відшкодування та які перебувають за межами страхового покриття та мають стягуватися з винної в ДТП особи.

Законом чітко визначено, що забезпечення позову можливе лише в разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Системним аналізом вказаних норм суддя приходить до висновку, що визначальним для можливості розгляду судом по суті заяви про забезпечення позову є наявність в провадженні суду позову, доцільність застосування обраного заявником заходу забезпечення позову, його співмірність із заявленими позивачем вимогами та обґрунтованість підстав, які б визначали його застосування.

Отже, дослідивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки заявником не надано доказів неможливсті виконання рішення суду (наприклад, що відповідач веде підготовку до відчуження квартири, інші реальні дії відповідача спрямовані на уникнення в майбутньому виконання рішення суду).

З наведених підстав суд вважає, що у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Левчишиної О.В. про забезпечення позову слід відмовити.

Суд роз`яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Левчишиної Олени Валентинівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок злочину.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 27 травня 2024 року.

Суддя І.С. Шролик