Справа № 497/667/24
Провадження № 2/497/369/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2024 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

секретаря Божевої І.Д.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому підготовчому засіданні в місті Болграді, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Городненської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2024 року представник позивача ОСОБА_3 , яка здійснює свої повноваження на підставі електронного ордеру серії ВН №1343999 від 14.03.2024 року (а.с.39), звернулася до суду в інтересах обох позивачів з цим позовом та просить постановити судове рішення, яким визнати за позивачами право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в наступних частках: за ОСОБА_1 на 1/3 частину як за спадкоємцем за правом представлення після смерті ОСОБА_4 та на 1/3 частину, як за членом колгоспного двору; за ОСОБА_2 на 1/3 частину, як за членом колгоспного двору.

При цьому представник посилається на те, що вищезазначений будинок відносився до колгоспного двору, до складу якого входили ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , тобто кожний придбав право власності на житловий будинок по 1/3 частині, вони володіли цім будинком, але не оформили право власності. Для реєстрації права власності на свої частки позивачі звернулися до державного реєстратора, але 17 січня 2024 року державним реєстратором прав на нерухоме майно позивачам відмовлено у проведені реєстраційних дій з реєстрації права власності на житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 . Окрім цього ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 та після її смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину у цьому житловому будинку. Спадщину після її смерті прийняла онука ОСОБА_1 , як спадкоємець за правом представлення після смерті батька. Коли вона звернулася до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, їй було відмовлено у нотаріальній дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. За захистом свої невизнаних прав, позивачі змушені звернутися до суду, тому представник звертається до суду з цією позовною заявою.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, в позовній заяві представник ОСОБА_3 просила розглянути справу без участі позивачів (а.с.2 на звороті).

Відповідач Городненська сільська рада Болградського району Одеської області в особі старости с.Нові Трояни Ніколаєва І.П., до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.46).

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок (домоволодіння), розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав до типу колгоспного двору (колгоспників) та до його складу входили члени цього двору: ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та позивачі по справі ОСОБА_2 і ОСОБА_7 (а.с.21). На підставі ст.123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/3 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою №136/02-16, яка видана 03.08.2023 року старостою с.Нові Трояни виконавчого комітету Городненської сільської ради Болградського району Одеської області, на підставі записів в погосподарській книзі за №1006 (а.с.21).

Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім`я власника.

Згідно ч.1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов`язковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Як вбачається з абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об`єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Згідно зі змістом ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Але рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно центру надання адміністративних послуг Болградської міської ради Одеської області Нікіта І.В. №71148732 та №71149938 від 17.01.2024 року позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на відповідні частки у вищевказаному житловому будинку у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності (а.с.25,26).

Тобто позивачами доведена вимога, щодо визнання за кожним з них по 1/3 частці у вище вказаному житловому будинку, як за членами колгоспного двору.

Так, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , яке видане 01 жовтня 2011 року виконавчим комітетом Новотроянівської сільської ради Болградського району Одеської області на підставі актового запису про смерть №41 від 01.10.2011 року, ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).

Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, в тому числі на 1/3 частину у вищевказаному житловому будинку.

Спадкоємцем за законом першої черги за правом представлення відповідно до вимог ст.ст.1261, 1266 ЦК України, після смерті ОСОБА_6 є її онука ОСОБА_1 , позивач по справі, яка прийняла спадину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відповідає вимогам ст.1269 ЦК України, та підтверджується:

- свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 , виданого 25 травня 1976 року Новотроянівською сільською радою Болградського району на підставі актового запису №35 від 25.05.1976 року, відповідно до якого її батьком є ОСОБА_8 (а.с.17);

- свідоцтвом про народження батька позивача ОСОБА_8 серії НОМЕР_3 , виданого 17 липня 1952 року Новотроянівською сільською радою Новоіванівського району Ізмаїльської області на підставі актового запису №73 від 17.07.1952 року, відповідно до якого його матір`ю є ОСОБА_6 (а.с.18);

- свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , яке видане 30 жовтня 1994 року Новотроянівською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису за №29 від 30.10.1994 року (а.с.19), відповідно до якого ОСОБА_4 після укладення шлюбу з ОСОБА_9 змінила своє прізвище на « ОСОБА_10 »;

- свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , яке видане 15.10.2010 року Новотроянівською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису за №49 від 15.10.2010 року (а.с.20), відповідно до якого ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто раніше за свою матір ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- матеріалами спадкової справи №63-2017, заведеною приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтаревим В.В. 06.04.2017 року, з яких вбачається, що з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернулася тільки позивач по справі ОСОБА_1 (а.с.48-83). Спадкоємець ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с.64), після визначення їй рішенням Болградського районного суду Одеської області від 26.07.2017 року по справі № 497/987/17, додаткового строку (а.с.65-66), та отримала на своє ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,2902 га (а.с.78). Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_6 судом не встановлено. Відповідно до довідки про склад сім`ї №152/02-16, яка видана 05.10.2023 року старостою с.Нові Трояни виконавчого комітету Городненської сільської ради ОСОБА_11 (а.с.13) до складу сім`ї на момент смерті ОСОБА_6 входила невістка ОСОБА_2 , яка могла бути визнана рішенням суду спадкоємцем за законом четвертої черги, але онука за правом представлення є спадкоємцем першої черги.

Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтарева В.В. вих. №132/02-31 від 09.08.2023 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку після смерті ОСОБА_6 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність цієї частки в житловому будинку спадкодавцю (а.с.24).

Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, що закріплено у нормі ст.1261 ЦК України.

Статтями 1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1258 цього Кодексу спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Як вбачається з вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Досліджені матеріали справи, відповідають встановленим нормам законодавства, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328,392,1222,1261,1266,1269,1272 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 82, 200, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Городненської сільської ради Болградського району Одеської області про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , в порядку спадкування, після смерті бабусі ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1 , як за членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1 , як за членом колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца