Справа № 953/9302/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого-судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря - Бірукової Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія, ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

встановив :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд із позовом до відповідачів, ОСОБА_2 , ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», в якому просить стягнути спричинену шкоду внаслідок ДТП, а саме з ОСОБА_2 в сумі 132781,44 грн., спричинену пошкодженням майна та 248320,17 грн. моральної шкоди; зі страхової компанії в сумі 100000 грн. спричинену пошкодженням майна, 33596, 65 грн. понесених витрат на лікування та 1679,83 моральної шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 04.11.2017р. сталося ДТП за участю двох автомобілей Кіа Rio, д. р. н. НОМЕР_1 , під його керуванням та автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 CDI, д. р. н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . В наслідок зазначеного ДТП автомобіль Кіа Rio, д. р. н. НОМЕР_1 було пошкоджено та розмір матеріального збитку складає 235781,44 грн. Також, внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження легкого та середнього ступеня тяжкості, перебував на лікуванні та його витрати на лікування складають 33596,65 грн. В результаті ДТП йому була призначена ІІ група інвалідності, він тривалий час відчував незручності щодо свого пошкодженого тіла та тривалої реабілітації. Отриманий ним перелом таза порушив звичайний уклад його життя. Зазначені обставини спричинили йому моральну шкоду ,я ку він оцінює в 250000 грн.

За фактом ДТП від 04.11.2027р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 286 КК України, за № 0001538 від 28.11.2017. та в подальшому ОСОБА_2 пред`явлена підозра. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 10.12.2020 у справі №640/10247/18 ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 286 КК України, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 00001538 від 28.11.2017, закрито у зв`язку із закінченням строків давності, а заявлений ним у кримінальному провадженні цивільний позов залишено без розгляду.

Цивільно-парова відповідальність ОСОБА_2 на час ДТП була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за полісом обов`язкового страхування.

З урахуванням спричинених винними діями ОСОБА_2 збитків та наявності страхового полісу , вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 - 135781,44 грн. збитки , спричинені пошкодженням автомобіля, 248320,17 грн. моральну шкоду; з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» - 33596,65 грн. шкоду заподіяну здоров`ю, 100000 грн. збитки спричинені пошкодженням автомобіля, 1679,83 грн. моральну шкоду.

Відповідач - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», у поданому відзиві проти заявлених вимог заперечував, зазначаючи, що позивач пропустив річний строк для звернення до страхової із заявою про відшкодування спричинених матеріальних збитків майну та три роки матеріальних збитків, спричинених його здоров`ю, який передбачений пп. 37.1.4. п. 37.1. ст. 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» . Крім того, позивачем не доведений розмір матеріальної шкоди, який підлягає стягненню, саме у відповідності до положень ст.ст. 24, 30 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

ОСОБА_3 , у поданому відзиві проти заявлених вимог заперечував, зазначаючи, що в ДТП від 04.11.2017р. є вина обох водіїв його та позивача, що підтверджується висновком автотехнічної експертизи та у відношенні позивача був складений протокол за ст. 124 КУпАП.

Також автомобіль володільцем якого є позивач внаслідок ДТП був фізично знищеним, внаслідок чого його володільцю відшкодовується різниця між вартістю автомобіля до ДТП та після ДТП.

Заявлений до відшкодування розмір моральної шкоди в сумі 250000 грн. є безпідставним та необґрунтованим.

Ухвалами суду було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, справа призначена до судового розгляду, відмовлено в затвердженні мирової угоди, провадження у справі, щодо стягнення з ОСОБА_2 матеріальної та моральної шкоди, закрито, у зв`язку із відмовою позивача від позову.

Суд дослідивши надані докази приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Матеріали справи свідчать, що 04.11.2017р. близько 11:00 год. на перехресті вул. Рудика та вул. Білгородське Шосе сталося ДТП за участю автомобіля Кіа Rio, д. р. н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 CDI, д. р. н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

За фактом зазначеної дорожньо-транспортної пригоди до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 286 КК України, за № 0001538 від 28.11.2017.

За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001538 від 28.11.2017 стосовно ОСОБА_2 , був складений обвинувальний акт від 14.07.2020, який направлений до суду.

06.07.2018 ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 , в подальшому залучена у якості співвідповідача - ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», з цивільним позовом про стягнення шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою Київського районного суду міста Харкова від 10.12.2020 у справі №640/10247/18 ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за частиною першою статті 286 КК України, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 00001538 від 28.11.2017, закрито у зв`язку із закінченням строків давності, а зазначений цивільний позов ОСОБА_1 залишено без розгляду. Вина водія ОСОБА_2 вказаною ухвалою не встановлена.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 13.07..2018р. у справі №640/10528/18 провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, відносно водія автомобіля Кіа Rio, д. р. н. НОМЕР_1 ОСОБА_4 , за наслідками зазначеного ДТП, закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, через закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності. Вина вказаною постановою в діях водія ОСОБА_5 не встановлена.

Враховуючи, що відсутнє судове рішення про наявність або відсутність в діях водіях автомобілю автомобіля Mercedes-Benz Sprinter 213 CDI, д. р. н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , вказані обставини підлягають встановленню в даній цивільній справі.

Під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001538 була призначена та проведена судова автотехнічна експертиза №383/384/18 від 03.05.2018.

Відповідно до висновків зазначеної експертизи в діях водія ОСОБА_2 вбачаються порушення вимогам п.п. 12.3, 12.4 правил дорожнього руху України (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км. на годину), які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з ДТП від 04.11.2017р. та водій ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути ДТП.

Також, за вказаною експертизою в діях водія ОСОБА_1 вбачаються порушення вимогам п.п. 2.1, 16.11 правил дорожнього руху України ( «дати дорогу» , не поступився дорогою автомобілю, що рухався по головній дорозі; на перехресті нерівнозначних доріг , водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головні й дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху), які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з ДТП від 04.11.2017р. та водій ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути ДТП.

Зазначені висновки автотехнічної експертиза №383/384/18 сторонами не спростовані, внаслідок чого суд приходить до висновків про наявність вини в ДТП від 04.11.2017р. обох водіїв .

За ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 1188 ЦК України за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, виходячи з вимог зазначеної статті за наявності вини усіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення, зокрема ступінь вини кожного завдавача.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них у частині, заподіяній нею (у порядку часткової відповідальності). У такому ж порядку відповідають володільці джерел підвищеної небезпеки за шкоду, заподіяну внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.

Враховуючи вищевикладене та встановлені обставини ДТП, порушення ПДР України учасниками події, зокрема, що ОСОБА_2 перевищив швидкість , в свою чергу ОСОБА_1 виїжджаючи з другорядної дороги, не уступив дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі, суд визначає ступінь вини водіїв по 50% відсотків.

На момент вчинення ДТП цивільно- правова відповідальність володільця автомобілю Mercedes-Benz Sprinter 213 CDI, д. р. н. НОМЕР_2 ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК/6314624. Згідно вказаного полісу страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну потерпілого складає 100 000 грн., за шкоду заподіяну життю і здоров`ю потерпілого складає 200000 грн., розмір франшизи складає 0 грн.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Згідно ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом ст.ст. 12, 22, 23, 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 9 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (страхове відшкодування). Різновидом шкоди, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого, є шкода, пов`язана із лікуванням потерпілого.

Відповідно до положень ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, страховою відшкодовується потерпілому, при знищенні його автомобіля, різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із висновком судової автотоварозанвчої експертизи №26075 від 22.05.2018р., проведеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім.засл проф. М.С. Бокаріуса - відновлювальний ремонт транспортного засобу Кіа Rio, д. р. н. НОМЕР_1 перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого він вважається фізично знищеним. Величина матеріального збитку , спричинена власнику автомобіля Кіа Rio, д. р. н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП від 04.11.2017р., визначається у розмірі його ринкової вартості - 235781,44 грн.

Згідно розрахунком, проведеним оцінювачем ОСОБА_6 №4027 ринкова вартість автомобіля Кіа Rio, д. р. н. НОМЕР_1 , після ДТП від 04.11.2017р., складає 70337,36 грн.

Зазначений розрахунок сторонами не спростований.

Таким чином, враховуючи ступінь вини водія ОСОБА_2 , фізичне знищення автомобіля Кіа Rio, д. р. н. НОМЕР_1 , суд приходить до висновків про відшкодування володільцю вказаного автомобіля ОСОБА_1 , суми страхового відшкодування в розмірі 82722,04 грн. (235781,44-70337,36 =165444,08/2=82722,04 грн.)

Також, згідно висновку судово-медичної експертизи №1519-А/17 від 15.12.2017р., проведеної ХОБСМЕ №0001538 у зв`язку із ДТП від 04.11.2017р. у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження:

-садна обличчя - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5. Правил «судово- ого визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»);

-закритий перелом кісток тазу: закритий центральний вивих лівої стегнової кістки, замковий перелом даху лівої вертлужної западини із зсувом, переломи дна лівої вертлужної западини, переломи лонної і сідничої кісток зліва із зсувом, перелом крила лівої клубової кістки із зсувом, і ушкодження крижово-клубового зчленовування зліва - відноситься до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалості розладу здоров`я ((для загоєння вказаних переломів необхідний термін не менш 3-х тижнів (п.2.2.2. Правил «судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»).

Згідно наданої медичної картки стаціонарного хворого №28100, ОСОБА_1 перебував на лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І.Мещанінова» ХМР з 04.11.2017 до 28.12.2017.

За інформацією, яка міститься у медичній картці хворого № 28700 ОСОБА_1 , 04.11.2017 після ДТП ОСОБА_1 був доставлений МСП. На аркушах 7-8 медичної картки міститься два протоколи операцій від 04.11.2017 та передопераційний епікриз, які підтверджують, що операції були проведені ОСОБА_1 у зв`язку з травмами, отриманими в ДТП.

Зі зроблених у медичній картці записів вбачається, що 04.11.2017 з 12:10 до 12:40 була виконана операція з позавогнищевого металоостеосинтез кісток тазу стержневим апаратом. На аркуші справи 39 міститься рахунок-фактура від 04.11.2017 на придбання стержневого апарату зовнішньої фіксації для кісток тазу за 9 600 грн, який відповідно до квитанції (а.с. 42) ОСОБА_1 оплатив 06.11.2017.

У медичній картці, на аркуші 8, міститься ще один протокол операції (на відсканованій копії не відображено час проведення операції), під час здійснення якої були проведені спиці Кіршнера за надмищелкову область обох стегон та проведений конічний стержень за підвертлужну обласіть лівого стегна.

При цьому, ОСОБА_1 і до, і після цих операцій неодноразово призначалась рентгенография (Ro-графія) кісток таза. У копіях чеків, які надав позивач для підтвердження витрат у зв`язку з лікуванням, зазначені, зокрема, витрати на придбання рентген-плівки та плівки "Лізоформ", яка також застосовуються для рентгенографічних досліджень.

Згідно з листками лікарських призначень, під час лікування хворому ОСОБА_1 були призначені такі лікарські препарати: Дексалгін (аркуш 4, 6 лікарських призначень), Рибоксин (аркуші 3, 6), Феррум лек (аркуші 5, 7), Метрогіл 500 (аркуші 2, 4, 6), Клексан (аркуші 1,2), Флуконазол (аркуш 2), Кордарон (аркуш 7), розчин глюкози (аркуш 2), калію хлорид, кальцію хлорид, натрію хлорид (аркуші 2,3,9), Сангера (аркуші 7,9) Цефтриаксон ( аркуші 2, 4, 6), Інфулган (аркуші 4, 6), Контривен (аркуші 5, 7, 9), Стерофундін (аркуш 3), L-лізіна есцинат (аркуші 2, 3), Венофер (аркуші 2,3 ,5), Діапрозол (аркуш 4), Рінгера розчин (аркуш 3), магнія сульфат (аркуш 3), Етамзілат (аркуші 4, 6), Волютенз (аркуш 9), Реосорбілакт (аркуші 2, 3), Альбумін (аркуші 2, 3, 7), вітаміни С, В1, В12 (аркуші 3, 5), Вікасол (аркуші 3, 5, 7), Альмогель (аркуші 3, 5, 9), Гідозепам (аркуші 3, 5), Омез (аркуш 6), Бромгексін (аркуші 3, 5, 7, 9), Лактокасп (аркуш 2), Плангастро (аркуш 2) .

Враховуючи проведені операції, призначення ліків та чеки на їх придбання, суд приходить до висновку про доведеність витрат на лікування позивача в загальній сумі 24567,06 грн.

Проте враховуючи встановлений судом ступінь вини водіїв, сума страхового відшкодування , пов`язана із лікуванням, яка підлягає стягненню зі страхової на користь позивача складає 12283,53 (50%).

Відповідно до ст. 26-1 З Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Таким чином, в даному випадку моральна шкода , яка підлягає стягненню зі страхової на користь позивача складає 614,18 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону №1961 у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. У п. 35.1 ст. 35 Закону №1961 передбачено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є, в тому числі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає.

Разом з тим у Законі № 1961-IV прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.

Тому у контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, що у Законі № 1961-IV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду.

У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком.

Інших обмежень щодо порядку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування норми Закону № 1961-IV не містять.

У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону № 1961-IV, та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування. (правова позиція ВП ВС від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15)

З наданих документів вбачається, що з дотримання річного строку ОСОБА_1 звернувся із вимогами до страхової про відшкодування шкоди безпосередньо у суд, внаслідок чого підстави для відмови в задоволені позову внаслідок пропуску строку встановленого Законом, відсутні. .

З урахуванням наведеного , сума страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну володільцем якого є позивача та його здоров`ю, складає 95005,57 грн. , моральна шкода складає 614,18 грн., які підлягають стягненню зі ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія на користь ОСОБА_1 .

Судовий збір підлягає стягненню пропорційно задоволеним вимогам .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 81, 82, 137, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ) про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія на користь ОСОБА_1 шкоду заподіяну майну, здоров`ю та моральну шкоду в загальній сумі 95619 грн. 75 коп., а також судовий збір в сумі 956 грн.20 коп.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду, через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.

Повний текст виготовлений 29.05.2024р.

Суддя Бородіна Н.М.