КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 756/9297/22

номер провадження 22-ц/824/1414/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.,
суддівБерезовенко Р.В., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Єфіменко І.О.,
учасники справи: представник позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача ОСОБА_2 ,

представник третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу директора Ліцею №240 «Соціум» Оболонського району міста Києва ОСОБА_5

на рішення Оболонського районного суду м. Києва 11 жовтня 2023 року та на додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва 11 жовтня 2023 року /суддя Яценко Н.О./

у справі за позовом ОСОБА_4 до Ліцею №240 «Соціум» Оболонського району міста Києва, третя особа: Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в жовтні 2022 року звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача, просила визнати протиправним та скасувати наказ директора Навчально-виховного комплексу «Школа І-ІІ ступенів - ліцей «Управлінські технології» № 240 «Соціум» ОСОБА_5 № 151-к від 13.09.2022 року про звільнення ОСОБА_4 з посади секретаря-друкарки Навчально-виховного комплексу «Школа І-ІІ ступенів - ліцей «Управлінські технології № 240 «Соціум»; поновити ОСОБА_4 на посаді секретаря-друкарки Навчально-виховного комплексу «Школа І-ІІ ступенів - ліцей «Управлінські технології № 240 «Соціум» та стягнути з Навчально-виховного комплексу «Школа І-ІІ ступенів - ліцей «Управлінські технології № 240 «Соціум» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва 11 жовтня 2023 року позов ОСОБА_4 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ директора Навчально-виховного комплексу «Школа І-ІІ ступенів - ліцей «Управлінські технології» № 240 «Соціум» ОСОБА_5 № 151-к від 13.09.2022 року про звільнення ОСОБА_4 з посади секретаря-друкарки Навчально-виховного комплексу «Школа І-ІІ ступенів-ліцей «Управлінські технології» № 240 «Соціум». Поновлено ОСОБА_4 на посаді секретаря-друкарки Навчально-виховного комплексу «Школа І-ІІ ступенів-ліцей «Управлінські технології» № 240 «Соціум». /т. 2 а.с. 190-198/

Додатковим рішення Оболонського районного суду м. Києва 11 жовтня 2023 року допущено негайне виконання судового рішення щодо поновлення ОСОБА_4 на роботі.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, директор Навчально-виховного комплексу «Школа І-ІІ ступенів - ліцей «Управлінські технології» № 240 «Соціум» ОСОБА_5 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення та додаткове рішення скасувати, відмовивши у задоволенні позовних вимог повністю.

На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що закладом було прийнято рішення, щодо внесення змін в організації виробництва та праці (зміна штатного розпису), де було виведено із штатного розпису посаду секретаря-друкарки та введено нову посаду, а саме посаду лаборанта з інформаційно-телекомунікаційних технологій, згідно наказу № 56-К від 13.07.2022. Позивачу було за два місяці відповідачем повідомлено про прийняття рішення, як то передбачено ст.49-2 КЗпП України та повідомлення було надіслано на адресу ОСОБА_4 13.07.2022 року. Позивачу було запропоновано вакантну посаду, а саме нововведену до штатного розпису закладу освіти - посаду лаборанта з інформаційно-комунікаційних технологій, від якої позивач відмовилася. Зазначала, що позивачці було запропоновано всі посади, які вона могла займати згідно своєї кваліфікації, а також інші посади, які були вільними на той час. Також позивачу пропонувались, зокрема, посади технічного персоналу (прибиральниці) навіть на день звільнення, але і від цієї посади вона відмовилась. Це підтверджується протоколом засідання від 13.09.2022, на якому була присутня особисто ОСОБА_4 , де розглядались її питання стосовно звільнення, відмови від запропонованих посад тощо. Отже, відповідач повністю виконав свої обов`язки під час звільнення працівника на п.1 ч. І ст. 40 КЗпП.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_1 звернулась з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність її доводів. Вказувала, що ОСОБА_4 , після повідомлення про скорочення займаної нею посади секретаря-друкарки, була запропонована посада лаборанта з інформаційно-комунікаційних технологій. Перелік посадових обов`язків «лаборанта», по суті, включав в себе об`єднання обов`язків секретаря-друкарки та системного адміністратора. Тобто функції, які покладалися на двох різних за рівнем освіти, кваліфікації та відповідальності працівників мав виконувати один працівник. Крім того, рівень відповідальності був неспівмірним з рівнем заробітної плати, який у «лаборанта», як і у секретаря-друкарки, дорівнює мінімальній заробітній платі. З урахуванням викладено, позивач була вимушена відмовитися від зазначеної посади. Інші посади їй не пропонувалися. Водночас, на момент звільнення ОСОБА_4 з посади секретаря-друкарки в НВК №240 «Соціум» з`явилися посада спеціаліста по галузі освіти, а саме: діловод, вимогам якої позивач цілком відповідала, яка їй не була запропонована. Крім того, згідно відповіді Управління освіти Оболонської РДА №10418-2249 від 21.10.2022 року (т.1, стр. 106-107) станом на 01.09.2022 року в НВК №240 «Соціум» була вакантною посада вчителя інформатики, вимогам якої також відповідала позивач і яка не була запропонована. Отже, судом першої інстанції вірно встановлено, що з дня повідомлення ОСОБА_4 про скорочення посади секретаря-друкарки, яку вона обіймала, та до дати її звільнення, тобто в період з 13.07.2022 року по 13.09.2022 року, в НВК №240 «Соціум» існували наступні вакантні посади: діловода, вчителя інформатики, сім посад прибиральниць службових приміщень. Жодна з зазначених посад ОСОБА_4 запропонована не була. Матеріали справи не містять ані доказів пропозиції вакантних посад, ані доказів відмови ОСОБА_4 від зазначених вакантних посад. За зазначених обставин, твердження відповідача що він, як роботодавець, чітко дотримався порядку звільнення працівника, а саме ОСОБА_4 з посади секретаря-друкарки НВК №240 «Соціум» не відповідають дійсності.

Окремо наголошувала, що згідно положень ст. 367 ЦПК України, «Протокол засідання при директорові НВК №240 «Соціум» від 13.09.2022 року», долучений до апеляційної скарги, не може бути прийнятий судом як доказ та взятий до уваги під час розгляду справи. Також вказувала на інші порушення законодавства, зокрема викладені у позові.

Представник Управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації О. Пономаренко звернувся з відзивом на апеляційну скаргу в якому підтримав її доводи. Зазначав, що вакантна посада лаборанта з`явилась лише після затвердження штатного розпису Управлінням освіти, а на момент звільнення позивача, у відповідача не було жодної вакантної посади, зокрема і прибиральниці службових приміщень. Суд першої інстанції зазначені обставини не врахував, дійшов помилкових висновків про задоволення позовних вимог.

При розгляді справи в суді апеляційної інстанції надійшло клопотання представника позивача про зміну відповідача у справі у зв`язку зі зміною назви.

Так, клопотання обґрунтоване тим, що після прийняття рішення судом першої інстанції та подання апеляційної скарги було проведено зміну типу та назви відповідача з Навчально-виховний комплекс «Школа І-ІІ ступенів - ліцей «Управлінські технології» №240 «Соціум» Оболонського району міста Києва на Ліцей №240 «Соціум» Оболонського району міста Києва. Вказане клопотання задоволено, змінено відповідача з Навчально-виховний комплекс «Школа І-ІІ ступенів - ліцей «Управлінські технології» №240 «Соціум» Оболонського району міста Києва, , адреса: 04210, м. Київ, пр-т. Героїв Сталінграда, 39Г на Ліцей №240 «Соціум» Оболонського району міста Києва, , адреса: 04210, м. Київ, пр-т. Володимира Івасюка, 39Г про що постановлено відповідну протокольну ухвалу.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з 02.10.2002 року займала посаду секретаря-друкарки НВК № 240 «Соціум», що підтверджується копією трудової книжки. (а.с.12-13 т.1)

З початку військової агресії російської федерації проти України ОСОБА_4 , як і інших працівників НВК № 240 «Соціум» було відправлено у простій, що не заперечувалося сторонами.

07.07.2022 року ОСОБА_4 запропоновано з`явитися на робочому місці та приступити до виконання своїх посадових обов`язків. Також у повідомленні було зазначено, що у разі не з`явлення на робочому місці з 11.07.2022 року, буде застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення. (а.с.14 т.1)

11.07.2022 року позивачу була надана відпустка без збереження заробітної плати на 14 календарних днів з 11.07.2022 року (наказ № 29-в від 11.07.2022 року).

По закінченню відпустки позивач 18.07.2022 року вийшла на роботу та написала заяву про надання їй відпустки без збереження заробітної плати з 19.08.2022 року. Адміністрація задовольнила прохання позивача, надавши відпустку без збереження заробітної плати: 19.08.2022 року на 1 календарний день, з 22.02.2022 року на 5 календарних днів, з 29.08.2022 року на 5 календарних днів, з 05.09.2022 року на 5 календарних днів.

Відповідачем прийнято рішення щодо внесення відповідних змін в організації виробництва та праці (зміна штатного розпису), де було виведено із штатного розпису посаду секретаря-друкарки та введено нову посаду, а саме посаду лаборанта з інформаційно-телекомунікаційних технологій (наказ № 56-К від 13.07.2022 ). (а.с.24 т.1)

ОСОБА_4 було за два місяці повідомлено про прийняття рішення, повідомлення було надіслано на адресу ОСОБА_4 13.07.2022 року. (а.с.25)

Позивачу було запропоновано нову посаду, а саме нововведену до штатного розпису закладу освіти: посаду лаборанта з інформаційно-комунікаційних технологій від якої позивач відмовилася.

13.09.2022 року на підставі наказу № 151-к ОСОБА_4 звільнена з посади секретаря-друкарки Навчально-виховного комплексу «Школа І-ІІ ступенів - ліцей «Управлінські технології» № 240 «Соціум» у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці (зміни штатного розпису) відповідно до п.1 ст.40 КЗПП України.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався нормами пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України про те, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Частиною другою статті 40 КЗпП України визначено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Отже, роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника (постанова Верховного Суду від 09 серпня 2017 року у справі № 6-1264цс17). Відтак, межі свободи вибору у контексті права на працю за п. 1 ст. 40 КЗпП України визначаються кваліфікаційними вимогами до посади, яким працівник має відповідати.

Встановлено, що станом на 01.09.2022 року за інформацією НВК № 240 «Соціум» наявні вакансії вчитель -англійської мови - 2, вчитель географії - 1, вчитель інформатики - 1. (а.с.106-107 т.1).

Відповідач суду надав інформацію щодо вакантних посад № 240 «Соціум», в якому зазначив, що відповідно до затвердженого штатного розпису станом на 01.09.2022 року в закладі вакантні наступні посади: прибиральниці службових приміщень (7 ставок), інженер-електронік (0,5 ставки).

На 13 вересня 2022 року вакансії, які б відповідали розряду тарифної сітки секретаря-друкарки (5 розряд) були відсутні. За нижчим тарифним розрядом була вільна вакансія прибиральниці службових приміщень (2 розряд).

Зважаючи на встановлені обставини, судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що наявні посади пропонувалися позивачу.

Вказані обставини свідчать про те, що звільнення позивача проведено з порушенням вимог законодавства.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що позивачці було запропоновано всі посади, які вона могла займати згідно своєї кваліфікації, а також інші посади, які були вільними на той час, апеляційним судом відхиляються з огляду на таке.

Так, згідно відповіді Управління освіти Оболонської РДА №10418-2249 від 21.10.2022 року (т.1, ст. 106-107) станом на 01.09.2022 року в НВК №240 «Соціум» була вакантною посада вчителя інформатики.

Встановлено, що ОСОБА_4 має вищу інженерну освіту, вищу економічну освіти, має кваліфікацію оператора комп`ютерного набору. Також встановлено, що ОСОБА_4 в продовж 2006 - 2016 років, працювала вчителем інформатики в НВК №240 «Соціум».

Отже, відповідність ОСОБА_4 вимогам до кандидата на посаду вчителя інформатики не розглядалась взагалі, хоча вона таку посаду займала. Вказана вакантна посада вчителя інформатики ОСОБА_4 запропонована не була, що також не заперечується відповідачем.

Щодо пропозиції вакантних посад прибиральниці і долученого протоколу, на підтвердження, що не був предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

До апеляційної скарги відповідачем долучено копію «Протоколу засідання при директорові НВК №240 «Соціум» від 13.09.2022 року», яка не приймається судом апеляційної інстанції з огляду на те, що вказаний доказ не був предметом розгляду в суді першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що звільнення позивача відбулося з порушенням передбаченого законом порядку, що свідчить про протиправність наказу № 151-к від 13.09.2022 року про звільнення ОСОБА_4 з посади секретаря-друкарки НВК «Школа І-ІІ ступенів - ліцей «Управлінські технології» № 240 «Соціум». Відтак спірний наказ слід скасувати, поновивши позивача на посаді секретаря-друкарки НВК «Школа І-ІІ ступенів - ліцей «Управлінські технології» № 240 «Соціум», задовольнивши позов в цій частині, оскільки ч.1 ст.235 КЗпП України передбачає, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу директора Навчально-виховного комплексу «Школа І-ІІ ступенів - ліцей «Управлінські технології» № 240 «Соціум» ОСОБА_5 на рішення Оболонського районного суду м. Києва 11 жовтня 2023 року та на додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва 11 жовтня 2023 року - залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва 11 жовтня 2023 року та додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва 11 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий: Судді: