Справа № 729/832/24
2-н/729/218/24 р.

У Х В А Л А
27 травня 2024 р. суддя Бобровицького районного суду Булига Н. О., вивчивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,
Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, приходжу до такого висновку.
Відповідно до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Виходячи із вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Згідно з повідомленням управління обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 27.05.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована у АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Як роз`яснено у п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 1 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Отже, виходячи із аналізу зазначеної позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ч.1 ст.30 ЦПК України у даному випадку не підлягає застосуванню.
Відповідно до ч. 6 ст 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.
З огляду на вищенаведене, суддя доходить висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 162, ч. 6 ст 165 ЦПК України, суддя
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.
Ухвала суду може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне провадження.

Суддя Бобровицького районного суду Н. О. Булига