У Х В А Л А

Іменем України

20.03.2024

Справа № 201/8657/23

Провадження № 2/331/1328/2024

Суддя Жовтневого районного суду м.Запоріжжя Н.В.Фісун, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

11.08.2023 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження по справі у порядку спрощеного провадження.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2024 року, матеріали позовної заяви направлено до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя за підсудністю.

19.03.2024 року справа надійшла до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену позовну заяву розподілено до провадження судді Фісун Н.В.

Суддя, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, дійшов висновку, що справа помилково направлена за підсудністю до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією із умов реалізації права особи на пред`явлення позовної заяви є дотримання вимог підсудності.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно ч.1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

На запит Жовтневого районного суду м. Дніпроперовська від 28.07.2023 року надано відповідь № 161820 від 28.07.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру,відповідно до якого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за реєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

11.08.2023 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження по справі у порядку спрощеного провадження. В ухвалі зазначено, що суд встановив, що позов поданий і оформлений у порядку, встановлено ст. 175 ЦПК України, справа підсудна Жовтневому районному суду м. Дніпропетровська.

Згідно ч.2 ст. 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Крім того, передаючи справу на розгляд до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя, суддя Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська виходив з того, що на даний час місце реєстрації ОСОБА_2 , у встановленому законом порядку, як внутрішньо-переміщеної особи, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , що відноситься до території Олександрівського району м. Запоріжжя.

Відповідно до відповіді управління підтримки внутрішньо переміщених осіб господарського забезпечення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 17.08.2023 року перебуває на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб міститься інформація про як внутрішньо переміщена особа, адреса фактичного проживання: АДРЕСА_3 .

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2017 № 579 внесено зміни до пункту 9 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи». Вказана постанова набрала чинності 16.08.2017.

Отже, з 16.08.2017 року довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, на підставі яких вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи.

Таким чином, в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи йде розмежування зареєстрованого місця проживання та фактичного місця проживання.

Виходячи з норм чинного законодавства, взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не підтверджує місце реєстрації відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , що виключає можливість розгляду позовної заяви Жовтневим районним судом м.Запоріжжя виходячи з положень загальних правил підсудності.

Взяття на облік ОСОБА_2 як внутрішньо переміщеної особи в Олександрівському районі м.Запоріжжя не підтверджує реєстрації місця перебування (проживання) відповідача в Олександрівському районі.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів",враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 06.03.2022 № 1/0/9-22 змінив територіальну підсудність Жовтневого районного суду м. Маріуполя судових справ на Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Відповідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст. 27 ЦПК України), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

Отже, Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська помилково визначив територіальну підсудність вказаної справи за Жовтневим районним судом м.Запоріжжя.

За таких обставин, при вирішенні питання про відкриття провадження по справі суд керуючись вимогами щодо підсудності, вважає за доцільне повернути матеріали позовної заяви до Жовтневого районного суд м. Дніпропетровська, як помилково направлену.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Суд зазначає, що згідно положень ст. 378 ЦПК України, прийняття судом рішення з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), є підставою для скасування судового рішення і направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Ураховуючи недопустимість порушення правил щодо підсудності, суд приходить до висновку про необхідність повернути матеріали позовної заяви , як помилково направлені, до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, так як дана цивільна справа підлягає передачі для розгляду до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

При цьому вказане не є спором щодо підсудності, як це визначено у ст. 32 ЦПК України, оскільки справа була надіслана до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя помилково, тобто не у відповідності до приписів ст.31 ЦПК України.

Керуючись статтями 27, 28, 31, 32, 187, 260, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу №201/8657/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - повернути до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська як таку, що направлена до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя помилково.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, а якщо учаснику справи ухвала суду не була вручена у день її складення - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду

Суддя: Н.В.Фісун