Справа № 629/6443/24
Номер провадження 2/629/1636/24
03.12.2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді -Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання - Лукаренко А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу №629/6443/24 за позовом ОСОБА_1 до Лозівської міської територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності за набувальною давністю, представник позивача - адвокат Смірнова Наталія Андріївна, представник відповідача - ОСОБА_4 ,-
Позивач звернулася до суду з позовом до Лозівської міської територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності за набувальною давністю, в якому просила визнати за нею право власності на 1/4 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 06 квітня 1998 року, виданого виконкомом Лозівської міської Ради народних депутатів Харківської області, за набувальною давністю.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказала, що трикімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності їй, її батьку - ОСОБА_2 , її матері - ОСОБА_3 , та її двоюрідному прадіду ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на його частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Однак з огляду на відсутність близьких родичів у померлого, вказана частка майна ніким не була успадкована. Дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_6 померла приблизно в 1991 році. За життя ОСОБА_5 не мав дітей та був одинокою людиною. Відтак, спадкова справа до майна померлого ОСОБА_5 не заводилася. Позивач вказала, що після смерті ОСОБА_5 , вона продовжила проживати у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_7 відкрито та добросовісно користувалась як своє часткою квартири, так і часткою, яка за життя належала ОСОБА_5 . Будь-яких спорів з приводу володіння 1/4 частиною квартири, яка за життя належала ОСОБА_5 , не було. Окрім цього, з 2001 року позивач підтримувала належні житлові умови у квартирі та сплачувала комунальні послуги в повному обсязі. Таким чином, з серпня 2001 року, тобто впродовж 23 років вона безперервно, відкрито та добросовісно користуються своєю часткою та 1/4 часткою квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка за життя належала ОСОБА_5 . Наразі, наявність 1/4 частки квартири, яка є безхазяйною, не надає позивачу, як співвласнику, можливість належним чином розпорядитися майном. У зв?язку з чим, виникла необхідність у ОСОБА_7 у зверненні до суду з вказаним позовом.
Ухвалою суду було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового розгляду, надано час сторонам для подання заяв по суті.
13.11.2024 року справу призначено до судового розгляду.
Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, адвокат надала заяву про розгляд справи за відсутності її та довірителя, на задоволенні позову наполягала.
Представник відповідача у судове засідання не зявилася, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, справу просила вирішити на розсуд суду.
Треті особи у судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, підтвердили викладене у позові та не заперечували проти задоволення позову.
Відповідно до ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до частини 1 статті 15 та частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 06 квітня 1998 року, виданого виконкомом Лозівської міської Ради народних депутатів Харківської області, трикімнатна квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 , її батьку - ОСОБА_2 , її матері - ОСОБА_3 , та її двоюрідному прадіду ОСОБА_5 (а.с.13).
Так, оскільки квартира належить чотирьом особам на праві спільної сумісної власності, тобто без визначення розміру часток, то їх частки є рівними, тобто по частки на кожного.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть(а.с.10).
Як вазала позивач у позові, після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на 1/4 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Однак з огляду на відсутність близьких родичів у померлого, вказана частка майна ніким не була успадкована. Дружина ОСОБА_5 - ОСОБА_6 померла приблизно в 1991 році. За життя ОСОБА_5 не мав дітей та був одинокою людиною.
Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру(а.с.27), спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась.
Так, у позові ОСОБА_7 вказала, що після смерті ОСОБА_5 , вона продовжила проживати у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_7 відкрито та добросовісно користувалась як своєю часткою квартири, так і часткою, яка за життя належала ОСОБА_5 . Будь-яких спорів з приводу володіння 1/4 частиною квартири, яка за життя належала ОСОБА_5 , не було.
Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб(а.с.9), у 2012 році ОСОБА_8 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та взяла прізвище чоловіка ОСОБА_10 .
Відповідно до копії витягу №5320 від 17.10.2024 року(а.с.11), в вище вказаній квартирі зареєстровані позивач ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Так, як зазначено у позові, з 2001 року позивач підтримувала належні житлові умови у квартирі та сплачувала комунальні послуги в повному обсязі. Таким чином, з серпня 2001 року, тобто впродовж 23 років вона безперервно, відкрито та добросовісно позивач користується своєю часткою та 1/4 часткою квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка за життя належала ОСОБА_5 .
На підтвердження сплати комунальних послуг позивач долучила копію довідки(а.с.12).
Треті особи в своїх заявах підтвердили викладене в позові ОСОБА_7 та не оспорювали факт родинних звязків та користування позивачем часткою квартири померлого.
Наразі, наявність 1/4 частки квартири, яка є безхазяйною, не надає позивачу, як співвласнику, можливість належним чином розпорядитися майном.
У зв?язку з чим, виникла необхідність у ОСОБА_7 у зверненні до суду з вказаним позовом.
Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до частин 1, 4 статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти
років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Позивачем обрано такий спосіб судового захисту як визнання права власності за набувальною давністю на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині 1 статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 ЦК України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.
Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Відтак йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю.
Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник. Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію. Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.
Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини 3 статті 344 ЦК України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина 2 статті 344 ЦК України). Також не перериває набувальної давності здійснення
володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.
Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у ЦК України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років. Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття.
Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.
В порядку ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У справі «Серявін та інші проти України», №4909/04, §58, рішення від 10.02.2010, Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Судом встановлено, що позивач добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном (житловим приміщенням-квартирою) більше десяти років, а саме починаючи з 2001 року по теперішній час, а відтак відповідно до положень ст. 344 ЦК України, наявні правові підстави для набуття нею права власності на нерухоме майно, а саме на частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала померлому ОСОБА_5 .
Враховуючи викладене, зважаючи на відсутність заперечень, беручи уваги всі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Лозівської міської територіальної громади в особі Лозівської міської ради Харківської області, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності за набувальною давністю- задовольнити.
Визнати за ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою м. Лозова Харківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на 1/4 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 06 квітня 1998 року, виданого виконкомом Лозівської
міської Ради народних депутатів Харківської області, за набувальною давністю.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Лозівська міська територіальна громада в особі Лозівської міської ради Харківської області, місцезнаходження за адресою: вул. Ярослава Мудрого, буд.1, м. Лозова, Харківська область.

Треті особи:

- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Т.О.Каращук