________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 4-с/947/24/24
УХВАЛА

27.05.2024

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Куриленко О.М.,

представника відповідачів ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження та скасування постанови від 21.01.2022 року про закінчення виконавчого провадження №47295165, винесену державним виконавцем Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нємазєнком Андрієм Віталійовичем,-

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2024 року скаржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив поновити строк на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження №47295165 від 21.01.2022 року та скасувати постанову від 21.01.2022 року про закінчення виконавчого провадження № 47295165, винесену державним виконавцем Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нємазєнком Андрієм Віталійовичем.

Скарга мотивована тим, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2014 року по справі №520/10403/13-ц, позовні вимоги ПАТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості договором про надання споживчого кредиту задоволено частково.

06.02.2015 року Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчі документи. 20.03.2024 року на електронну поштову скриньку представника Банку надійшла відповідь в.о. начальника відділу від 19.03.2024 року №43344, з якої стягувачу стало відомо, що виконавче провадження №47295165 про стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «УКРСИББАНК» заборгованості за кредитним договором в розмірі 7677,21 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 13.05.2013 року становить 58075,62 було закінчено 21.01.2022 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду).

У відповіді в.о начальника відділу від 19.03.2024 р. зазначено, що в період з 31.08.2021 року по 20.01.2022 року ОСОБА_4 сплатив па депозитний рахунок відділу грошові кошти в загальній сумі 64152,18 грн., з яких 58 075,62 грн., перераховано на користь стягувана за реквізитами АТ «УКРСИББАНК».

Стягувач не погоджується з таким рішенням державного виконавця, вважає його незаконним та необгрунтованим з огляду на те, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 листопада 2014 року по справі № 520/10403/13-ц не виконано у повному обсязі, оскільки, на рахунок стягувача перераховано лише гривневий еквівалент від суми боргу у розмірі 7677,21 доларів США зазначений судом на дату прийняття рішення; при ухвалені рішення про стягнення боргу в іноземній валюті визначений Київським районним судом м. Одеси еквівалент цієї валюти в гривнях був вираженням встановленого офіційного курсу цієї валюти до гривні на конкретний день звернення АТ «УКРСИББАНК» з позовом до суду про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, тому перераховані у гривні кошти лише частково погасили доларовий кредит.

Ухвалою суду від 26.04.2024 року клопотання представника відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ОСОБА_1 про витребування доказів по справі за скаргою Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на дій державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження та скасування постанови від 21.01.2022 року про закінчення виконавчого провадження №47295165, винесену державним виконавцем Нємазєнком Андрієм Віталійовичем задоволено. Витребувано з Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Генерала Петрова, 1 м. Одеса, 65065) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №47295165, зокрема, докази надсилання постанови від 21.01.2022 року про закінчення виконавчого провадження Акціонерному товариству «УкрСиббанк» та докази її отримання.

На виконання ухвали суду 03.05.2024 року до канцелярії суду надійшла належним чином завірена копія виконавчого провадження №47295165, яка не містить доказів надсилання постанови від 21.01.2022 року про закінчення виконавчого провадження Акціонерному товариству «УкрСиббанк» та доказів її отримання.

Таким чином, клопотання представника скаржника про поновлення строку на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження №47295165 від 21.01.2022 року підлягає задоволенню.

24.05.2024 року через систему "Електроний суд" від представника відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_1 надійшли заперечення на скаргу.

У судове засідання, призначене на 27.05.2024 року, з`явилась представник відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_1 а, проти задоволення скарги заперечила, посилаючись на законність та правомірність винесеної постанови та пропуск строку на її оскарження.

Від представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Агабалаєвої Я.В. через систему «Електронний суд» надійшла заява, в якій вона просила скаргу задовольнити та розглядати справу за відсутності представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк»

Суб`єкт оскарження державний виконавець Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нємазєнко Андрій Віталійович в судове засідання не з`явився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, заяв, клопотань не надав, про причини неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення представника відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ОСОБА_1 и, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження №47295165, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2014 року по справі №520/10403/13-ц, позовні вимоги ПАТ«УКРСИББАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості договором про надання споживчого кредиту задоволено частково. Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № НОМЕР_1 в АТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, код 09807750) з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 заборгованість за Кредитним договором в розмірі 7677,21 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 13.05.2013 року становить 58075,62 ( п`ятдесят вісім тисяч сімдесят п`ять грн. 62 коп.) грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № НОМЕР_1 в АТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, код 09807750) з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 в рівних частках судові витрати у розмірі 613,63 грн. Відмовлено у клопотанні ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 про надання розстрочки сплати заборгованості.

Постановою старшого державного виконавця Київського ВДВС Балалайкіною К.В. було відкрито виконавче провадження.

Постановою старшого державного виконавця Другого Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нємазєнком Андрієм Віталійовичем від 21.01.2022 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» було закінчено виконавче провадження (у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду).

Суд не погоджується із даним висновком виконавця, зважаючи на наступне.

Згідно ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до вимог ст. 192 ЦК України гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання визначено у ст. 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 533 ЦК України, використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому, особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема, відповідно до ч.ч. 3, 5 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті державний виконавець стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими ч. 1 і ч. 2 цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Витрати у зв`язку з валютообмінними фінансовими операціями та інші витрати, пов`язані з перерахуванням коштів, покладаються на боржника.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №320/5115/17 (провадження № 14-133цс20) зазначено, що: «особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у статті 49 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження». Відповідно до частини третьої вказаної статті у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця. Саме таким чином необхідно діяти у випадку примусового виконання грошового зобов`язання, визначеного в іноземній валюті, про що зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18). З наведених підстав вказівка в резолютивній частині рішення суду першої інстанції про стягнення відповідних сум з конвертацією цієї суми в національну валюту на день здійснення платежу є помилковою, тому з резолютивної частини рішення суду першої інстанції слід виключити слова «з конвертацією цієї суми у національну валюту на день здійснення платежу» у всіх випадках їх застосування)».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18) вказано, що «правовий режим іноземної валюти на території України, хоча і пов`язується з певними обмеженнями в її використанні як платіжного засобу, тим не менше, не виключає здійснення платежів в іноземній валюті. Із матеріалів справи убачається, що, ухвалюючи рішення у справі, Шевченківський районний суд визначив суму боргу в іноземній валюті з її відображенням в еквіваленті у гривні за офіційним курсом НБУ станом на день ухвалення. Тобто, визначаючи характер грошового зобов`язання, судом було визначено стягнення з боржника суми саме в іноземній валюті, що на момент ухвалення рішення суду становило визначений за офіційним курсом НБУ еквівалент у національній валюті України. Зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом НБУ не вважається належним виконанням. Велика Палата Верховного Суду погоджується з висновком колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду про необхідність відступити від правової позиції Верховного Суду України щодо застосування пункту 8 частини першої статті 49 Закону № 606-XIV у подібних правовідносинах, викладеного в постанові від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1445цс17».

Підставою закінчення виконавчого провадження відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», є факт виконання рішення суду у повному обсязі та у спосіб, зазначений у відповідному виконавчому документі.

Перед прийняттям постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зобов`язаний встановити факт виконання відповідного рішення боржником, зокрема, шляхом отримання від боржника доказів його виконання.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №914/3703/15, від 16 січня 2021 року у справі № 910/4071/17.

Приймаючи оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виходив з того, що рішення виконано згідно виконавчого документу шляхом сплати боржником коштів в розмірі 58075,62 гривні.

Разом з тим, у даній справі Київський районний суд м.Одеси, ухвалюючи рішення 18.11.2014 року, стягнув суму боргу в іноземній валюті. Поруч здійснено її перерахунок у гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України станом на день ухвалення рішення.

Отже, зважаючи на те, що судом ухвалено рішення про стягнення боргу в іноземній валюті, стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, або її еквівалент у гривні на дату здійснення платежу, а сплата боргу у розмірі гривневого еквіваленту, визначеного станом на 13.05.2013 року, не може вважатись належним виконанням.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що державний виконавець приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження діяв помилково, оскільки не в повній мірі перевірив факт повного фактичного виконання рішення суду, у тому числі й з урахуванням того факту, що борг боржником перераховано не в іноземній валюті і не по курсу на час його виконання, а у еквіваленті гривні, що не відповідає курсу національної валюти до долара США, як зобов`язання, на час його фактичного виконання.

Крім того, докази надсилання вказаної постанови на адресу стягувача в матеріалах справи відсутні, а посилання представника відповідачів на наявний в матеріалах виконавчого провадження супровідний лист (а.с.54 зворот) не підтверджують факту надсилання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 192, 524, 533 ЦК України, ст. ст. 18, 39, 49 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст.12, 13, 18, 76-82, 89, 223, 247, 258-261, 352, 354, 431, 447-451 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити Акціонерному товариству «УкрСиббанк» строк на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження №47295165 від 21.01.2022 року.

Скаргу Акціонерного товариства «УкрСиббанк» на дій державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження та скасування постанови від 21.01.2022 року про закінчення виконавчого провадження №47295165, винесену державним виконавцем Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нємазєнком Андрієм Віталійовичем задовольнити.

Скасувати постанову від 21.01.2022 року про закінчення виконавчого провадження №47295165, винесену державним виконавцем Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Нємазєнком Андрієм Віталійовичем.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Куриленко О. М.