Рішення

Іменем України

(додаткове)

Справа № 712/8267/24

Провадження № 2/712/2670/24

04 грудня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Дикого Юрія Олеговича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 712/8267/24, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням суду від 07 листопада 2024 року позов задоволено . Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 2 250,55 грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 225,05 грн виконавчого збору та 180,00 грн витрат виконавчого провадження, а всього 405,05 грн.

11 листопада 2024 року позивач звернувся до суду з заявою про постановлення додаткового рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо"8 474,00 грн; з державного бюджету України 847,00 грн; за рахунок бюджетних асигнувань з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 677 грн, - витрат на професійну правничу допомогу у справі № 712/8267/24.

В обґрунтування клопотання вказує, що звертаючись до суду з цим позовом стороною позивача у додатках до позовної заяви долучені докази підтверджуючі розмір витрат на професійну правничу допомогу, а зокрема: договір про надання правничої допомоги від 14.02.2024; додаткова угода № 1 від 13.05.2024 до договору про надання правничої допомоги від 14.02.2024; акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 01.07.2024 за договором про надання правничої допомоги від 14.02.2024. При поданні до суду позовної заяви, представником позивача, на виконання вимог статей 134, 175 ЦПК України вказано орієнтовний розрахунок суми судових витрат, в якому зазначено, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу становить 10 000,00 грн. На виконання умов пункту 3.1. Договору сторони уклали Додаткову угоду № 1 від 13.05.2024 до Договору якою погодили вартість правничої допомоги, відповідно до якого винагорода адвоката за надання правової допомоги клієнту у справі про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, що полягає у правовому супроводі справи у суді першої інстанції, що включає усі види правничої допомоги передбаченої Договором складає 10 000,00 грн та підлягає сплаті протягом 5-ти робочих днів з дня ухвалення відповідного рішення у справі.

Представник відповідача Державної казначейської служби України у відзиві на позовну заяву від 26.07.2024 року зазначило те, що визначений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу завищеним та непропорційним позовним вимогам, оскільки у 3,77 рази перевищує ціну позову. Казначейство вважає, що судові витрати підлягають розподілу між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» та Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Київ), оскільки зазначені юридичні особи порушили права та законні інтереси позивача в розмірах визначених судом. Позивачем не оскаржуються дії Казначейства і як вбачається з матеріалів справи, Казначейство не порушувало права та законні інтереси позивача.

Представником відповідача Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у відзиві на позовну заяву просив відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , судові витрати по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви у розмірі 968,96 грн та витрати на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір якої складає 10 000,00 грн.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" 12.09.2024 року звернувся до суду з клопотанням про зменшення судових витрат. В обґрунтування клопотання посилався на те, що відповідач не погоджується з визначеним розміром витрат на професійну правничу допомогу в зв`язку з тим, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, не може бути завищеним та має бути співмірним з обсягом наданих послуг адвоката, інакше суд може дійти висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, з огляду на заперечення останнього, підлягає зменшенню. Ціна позову 2 250,55 грн, що у п`ять разів менша ніж заявлені витрати на правничу допомогу. Вказані витрати не є співмірними до ціни позову та не розумними. Справа не є складною.

12 листопада 2024 року суд постановив ухвалу про прийняття до розгляду заяви та призначення її до розгляду у судовому засіданні без повідомлення (виклику) учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

У відповідності до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення,може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 734/2313/17 (провадження № 61-7550св19) Верховний Суд наголосив, що «гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи».

У постанові від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) Верховний Суд, аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану стороні під час розгляду справи у суді першої інстанції, врахував, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом своїй клієнтці такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною.

Рішенням суду від 07 листопада 2024 р. у справі № 712/8267/24 не вирішувалось питання щодо судових витрат на правничу допомогу сплачених позивачем, судового збору, а тому з даного питання необхідно постановити додаткове рішення, що передбачено ст. 246, 270 ЦПК України.

Відповідно до ч.1-3 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц вказала, що така вимога ч. 8 ст. 141 ЦПК застосовується і до справ, що розглядаються у спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

В судовому засіданні до закінчення з`ясування обставин справи та дослідження доказів представником позивача заявлено про компенсацію судових витрат на правничу допомогу та подання доказів розміру витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Судом ухвалено рішення суду у справі № 712/8267/24 07 листопада 2024 р., отже строк для подання доказів за заявою відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України тривав з 08.11.2024 р. по 13.11.2024 р.

Адвокатом заява відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України подана до суду 11.11.2024 року в межах встановленого законом строку для подання доказів.

Предметом судового розгляду були позовні вимоги з ціною позову в розмірі 2655,60 грн. За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та до відшкодування шкоди в сумі 2655.60 грн.

У позовній заяві від 04 липня 2024 року позивачем зазначався попередній розрахунок суми судових витрат, понесених позивачем, а саме витрати на правничу допомогу в сумі 10000 грн.

Позивачем у заяві про постановлення додаткового рішення стверджується про понесення 10000 грн. витрат на правничу допомогу. На виконання вимог ст. 137 ЦПК України адвокатом поданий договір про надання правової допомоги від 14.02.2024 року, додаткова угода від 13.05.2024 року та акти приймання-передачі.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (постанова КАС ВС від 01.02.2023 по справі № 160/19098/21).

Проаналізувавши зроблений адвокатом розрахунок, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачкою особою витрат, беручи до уваги, що дана справа з ціною позову в розмірі 2655,60 грн. не може вважатись справою значної складності, враховуючи обсяг складених адвокатом в рамках даної справи документів, час, витрачений адвокатом на надання таких послуг, а також представництво інтересів у судових засіданнях, суд вважає, що наявні підстави для часткового відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Також на підставі п. 3 ч.2 ст. 141 ЦПК України наявні підстави для компенсації позивачу витрат з оплати судового збору в сумі 968,96 грн.

За таких обставин загальна сума судових витрат в розмірі 3968,96 грн. підлягає до стягнення з відповідачів пропорційно до задоволеної частини позовних вимог: з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3373,61 грн. (2250,55/2655*3968,96), з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 595,35 грн. (405,05/2655*3968,96).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 352-354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Доповнити рішення Соснівський районний суд м. Черкаси від 07 листопада 2024 року у справі № 712/8267/24.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Інвест-Кредо" на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3373,61 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 595,35 грн.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст рішення виготовлено 09 грудня 2024 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо» (м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літ. Б, )

Відповідач: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (м. Черкаси, просп. Хіміків, 50, )

Відповідач: Державна казначейська служба України (м. Київ, вул. Бастіонна, 6, )