Провадження № 2/748/303/24
Єдиний унікальний № 748/537/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої - судді: Меженнікової С.П.,

при секретарі: Орішко К.В.,

з участю представника позивача - адвоката Єрашова Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

29 січня 2024 року, згідно поштового відправлення, представник позивача адвокат Єрашов Р.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 108 800,00 доларів США за договором позики від 02.11.2021 та 21 600,99 доларів США за розпискою від 01.09.2021, мотивуючи позов тим, що 01.09.2021 позивач надав відповідачу в борг грошові кошти розмірі 21 600,00 доларів США зі строком повернення до 29.11.2021 року, що підтверджується письмовою розпискою. Також, 02.11.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно якого позивач надав відповідачу в борг грошові кошти в розмірі 108 800, 00 доларів США зі строком повернення до 02.11.2022 року (включно), що підтверджується договором позики. У визначений строк відповідач борг не повернув, тому просить стягнути його в судовому порядку.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 01 лютого 2024 року відкрито провадження по даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 квітня 2024 року підготовче провадження у справі закрито та призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засідання представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, вказані в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду не надав.

Суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності відповідача.

Заслухавши представника позивача, дослідивши обставини справи, судом встановлено наступне.

Як встановлено судом з розписки, наданої стороною позивача, 01 вересня 2021 року між сторонами укладено договір позики грошових коштів, згідно умов якого, ОСОБА_2 отримав у ОСОБА_1 у борг грошові кошти в сумі 21 600,00 доларів США, зобов"язавшись повернути до 29.11.2021.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, а й факту передання грошової суми позичальнику.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 753/1349/20 (провадження № 61-14052св21).

Отже, розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який підтверджує не тільки факт укладення договору позики та зміст його умов, але й факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Також, 02 листопада 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики, відповідно до п. 2.1. якого, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 у борг грошові кошти в розмірі 108 800, 00 доларів США, які зобов`язувався повернути без нарахування відсотків, до 02.11.2022 року (включно). Сторони домовилися, що після виконання Позичальником свого зобов"язання Позикодавець повинен передати йому примірник цього договору. Наявність у позикодавця після спливу терміну поверення грошей примірника цього договору вважатиметься простроченням виконання Позичальником свого зобов"язання (п.4.1.).

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, є договір, який, в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові.

Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 373/2054/16 (провадження № 14 446цс18) у разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто, таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів у строки, у розмірі та у саме тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Позивачем до суду надано оригінал розписки від 01.09.2021 про отримання відповідачем коштів на суму 21600,00 доларів США та оригінал договору позики від 02.11.2021 про отримання відповідачем коштів на суму 108800,00 доларів США ( а.с.55-56).

Наявність у позивача оригіналу розписки від 01.09.2021 та оригіналу договору позики від 02.11.2021 свідчать, що відповідач зобов`язання щодо повернення грошових коштів до теперішнього часу не виконав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача борг за договором позики від 02.11.2021 в розмірі 108 800 (сто вісім тисяч вісімсот) доларів США та борг за договором позики від 01.09.2021 року в розмірі 21 600 (двадцять одна тисяча шістсот) доларів США.

Позовні вимоги позивача в частині стягнення боргу за договором позики від 01.09.2021 в розмірі 21 600, 99 доларів США, зокрема, в частині стягнення 99 центів, є необгрунтовані, а тому, в цій частині задоволенню не підлягають.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому, сплачений позивачем судовий збір в сумі 15140,00 грн за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 263-265, 354-355 ЦПК України, ст.1046 -1050 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 02.11.2021 в розмірі 108 800 (сто вісім тисяч вісімсот) доларів США та борг за договором позики від 01.09.2021 року в розмірі 21 600 (двадцять одна тисяча шістсот) доларів США .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 15140,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 27 травня 2024 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

СуддяС. П. Меженнікова