Єдиний унікальний номер 341/849/24
Номер провадження 2/341/367/24
30 травня 2024 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Васильцової Г.А., секретарі Габлей А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» - Пархомчук Сергій Валерійович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» - адвокат Пархомчук С.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 2112756 від 08.07.2021 року в розмірі 9 840, 00 грн, яка складається з: 3000,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 6 840,00 грн прострочена заборгованість за процентами, а також понесені судові витрати.
Позовна заява обґрунтована тим, що 24.12.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 року до договору факторингу №02-24122001 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 08.07.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір № 2112756, у відповідності до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 3 000,00 грн, строком на 30 днів, шляхом переказу на його банківську картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1,90 % в день. Відповідач, в установлений договором строк, свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого має заборгованість в розмірі 9840,00 грн, яка складається: 3000,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 6 840,00 грн прострочена заборгованість за процентами,
яку і просить позивач стягнути з відповідача, разом із судовими витратами.
Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 01 травня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження.
29 травня 2024 року на електронну адресу суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_2 про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», на задоволенні позовних вимог наполягають, не заперечують щодо винесення заочного рішення.
30 травня 2024 на електронну адресу суду надійшла заява про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10 500,00 грн.
Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника позивача, на задоволенні позовних вимог наполягають.
Відповідач у судове засідання не з?явився, відповідно до ст. 128 ЦПК України належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення про вручення судової повістки, з якої вбачається, що ОСОБА_1 особисто отримав судову повістку про виклик до суду. Відповідач не повідомив суд про причину своєї неявки; відзив на позов не надав.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що 08.07.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2112756, який підписаний електронним підписом позичальника шляхом використання одноразового ідентифікатора Н 076 /а.с.19-25/ як і паспорт споживчого кредиту /а.с.17-18/.
Так, ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» правонаступником якого являється ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ», надав відповідачу грошові кошти на наступних умовах: сума виданого кредиту: 3000,00 грн; строк кредиту: 30 днів; цільове призначення - на споживчі потреби; стандартна процентна ставка - 1,90% в день.
Факт отримання коштів позичальником підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 30.11.2023 року, відповідно до якого 08.07.2021 року на банківську картку перераховано кредитні кошти в сумі 3000,00 грн /а.с.32/.
24.12.2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу № 02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників /а.с.9/.
Згідно витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-24122001 від 24.12.2021 року, який є додатком до договору факторингу №02-24122001, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №2112756 від 08.07.2021 року /а.с.9/.
В порушення умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконав, у зв`язку із чим, за кредитним договором за відповідачем наявна заборгованість в загальній сумі 9 840,00 грн, яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 3 000,00 грн та простроченої заборгованості за процентами 6 840,00 грн, що підтверджується випискою з особовою рахунку /а.с. 11 зворотній бік/.
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом передбаченими статями 12, 13, 76, 83, 84, 191 ЦПК України, не надав до суду заперечення щодо вимог позивача та доказів на їх спростування.
В силу ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону Україну «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Враховуючи, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГО» заборгованості за кредитним договором в розмірі 9 840,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було.
Що стосується витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
У питаннях відшкодування витрат на правову допомогу Верховний Суд притримується позиції, що право на задоволення чи відмову у відшкодуванні витрат належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи.
Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача адвокатом Пархомчук С.В. надано до суду копію договору про надання правової допомоги від 29.12.2023 року, який укладено ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» з адвокатом Пархомчуком С.В., також у позовній заяві позивачем зазначено орієнтовний розмір судових витрат, які включають надання адвокатом послуг, а саме:
1)зустріч та консультація щодо перспективи судового врегулювання кредитної заборгованості, яка виникла між ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» та ОСОБА_1 у рамках кредитного договору № 2112756 від 08.07.2021 року (1 година - 2000,00 грн);
2) складення та подання до суду позовної заяви (2,5 години - 5000,00 грн);
3)інші клопотання, заяви до суду, складення процесуальних документів, моніторинг Єдиного державного реєстру судових рішень щодо процесуального статусу судової справи (1,5 години -2000,00 грн.);
4) канцелярські витрати на виготовлення копій документів, відправка поштової кореспонденції -500,00 грн., а всього 10 500,000 грн.
Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» послуг адвоката та понесення витрат на правову допомогу /а.с.50,51/.
При цьому, суд зауважує, що представник позивача участі в розгляді справи не брав, обмежившись надсиланням двох заяв через систему «Електронний суд», а саме: - заяви про розгляд справи без участі представника позивача, яка є шаблонною, незначної складності; - та заяви про розподіл судових витрат, яка за своєю формою та змістом не є складною, із цього питання існує стала та узгоджена судова практика та виготовлення такої заяви не потребує значного часу на підготовку.
Таким чином, з метою дотримання принципу справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що можливо зменшити розмір витрат на правову допомогу.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц)
Також Верховний Суд, здійснюючи розгляд справи №873/212/21, у якій досліджував питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспіввісною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.
Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу у даній справі у сумі 10 500,00 грн є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом Пархомчуком С.В. обсягом та часом послуг у суді (розгляд даної справи здійснювався за відсутності представника позивача), не відповідають критерію розумності їхнього розміру, співмірності та справедливості. Суд дійшов висновку про зменшення розміру таких витрат від попередньо заявленої суми та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7500 гривень.
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд
Позов представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» - Пархомчук Сергій Валерійович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 31.05.2024 року.

Суддя Ганна ВАСИЛЬЦОВА