Справа № 195/811/24
Провадження №2/195/240/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2024 р. с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області Колодіна Л.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Гуменюк Олександр Володимирович, АТ КБ «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Гуменюк Олександр Володимирович, АТ КБ «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Зазначена позовна заява подана з порушенням вимог ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який, відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2024 року становить 3028 грн.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач не має право на пільги, встановлені законодавством України.

Отже, за подання позовної заяви позивач повинен сплатити судовий збір в дохід держави на загальних підставах у розмірі 1211,20 грн. за реквізитами: отримувач - ГУК у Дн-кiй обл/ОТГс Томаків/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача: UA0004503, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Суд не може погодитися з думкою представника позивача про те, що позовна заява подана відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», і тому позивач звільнений від сплати судового збору.

Так, Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Закон України «Про захист прав споживачів» надає визначення поняттю «послуга», закріпленому пунктом 17 статті першої, як діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Вказаний спеціальний закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Згідно п.22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат» вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відтак, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Враховуючи, що позовна вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стосується порядку вчинення нотаріальних дій щодо зобов`язань у кредитних правовідносинах, а не порядку та умов надання фінансових послуг, положення ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» не підлягає застосуванню, а тому посилання позивача на ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, є безпідставними.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про судовий збір» платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч.1 ст.4 Законом України «Про судовий збір»).

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу немайнового характеру.

Згідно абз.3 п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яку подано фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За цих обставин, позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру в розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Крім того, в якості третьої особи в позові не зазначено приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., який 31.07.2017 року вчинив виконавчий напис № 7123.

Крім того, в якості третьої особи в позові не зазначено Нікопольський відділ ДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області, в провадженні якого на виконанні знаходиться виконавчий напис № 7123, виданий 31.07.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М.

Крім того, мотивувальна частина позову містить посилання на постанову Нікопольського відділу ДВС у Нікопольському районі Дніпропетровської області в рамках виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису № 7123, виданого 31.07.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М.

Однак, вищезазначений документ відсутній в переліку наданих суду доказів.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позову заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Гуменюк Олександр Володимирович, АТ КБ «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позову без руху.

У разі невиконання вищевказаного у встановлений термін, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л. В. Колодіна