ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткова)

22 травня 2024 року

м. Київ

справа № 367/6289/21

провадження № 61-449св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву представника ОСОБА_2 адвоката Михайловина Дмитра Васильовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до

ОСОБА_2 про захист гідності, честі та ділової репутації.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва

від 19 жовтня 2022 року у складі судді Хоменко В. С. позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недостовірною та такою, що порушує особисті майнові права ОСОБА_1 на повагу до його гідності та честі, недоторканість його ділової репутації інформацію, поширену

ОСОБА_2 у мережі інтернет на сайті газети ІНФОРМАЦІЯ_1/ та на ютуб-каналі в статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Зобов`язано ОСОБА_2 спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом опублікування на сайті ІНФОРМАЦІЯ_1/ та на своєму ютуб-каналі повідомлення про прийняте рішення суду з викладенням у такому повідомленні тексту рішення суду.

В задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 17 січня

2024 року заяву ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 77 000,00 грн. У задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 10 квітня 2024 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду

від 06 грудня 2023 року залишено без задоволення, а означену постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2024 року задоволено частково.

Додаткову постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2024 року змінено та зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу з 77 000 грн до 30 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги, у розмірі 10 000 грн.

У квітні 2024 року від адвоката ОСОБА_2. Михайловина Д. В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 22 000 грн, які останній поніс у зв`язку із розглядом цієї справи у суді касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України резолютивна частина постанови суду касаційної інстанції складається, в тому числі, і з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).

У частині другій статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У частинах четвертій - шостій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 12 та частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги у суді касаційної інстанції у звязку із розглядом касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року та додаткову постанову цього ж суду від 17 січня 2024 року надано договір про надання правової допомоги від 13 липня 2023 року, додаток № 1 до договору про надання правової допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 3132, копію ордера на надання правової допомоги, акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 27 лютого 2024 року з детальним описом таких робіт (вивчення та аналіз касаційної скарги з додатками на постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року - 4 000 грн; вивчення та аналіз касаційної скарги з додатками на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2024 року - 3 000 грн; підготовка та відправлення відзиву на касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року - 9 000 грн; підготовка та відправлення відзиву на касаційну скаргу на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2024 року - 6 000 грн).

У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням

з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У додатковій постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі

№ 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України.

Крім того, згідно з пунктом пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Суд враховує, що хоча касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року, на яку адвокатом відповідача було подано відзив, було залишено без задоволення, однак розмір витрат на правову допомогу 13 000 грн не відповідає засадам цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, а тому колегія суддів вважає за необхідне зменшити цей розмір до 7 000 грн.

Також колегія бере до уваги про часткове задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 на додаткову постанову суду апеляційної інстанції та зміну судом касаційної інстанції цієї постанови шляхом зменшення розміру стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу з 77 000 грн до 30 000 грн, а тому витрати за вивчення та аналіз касаційної скарги і подання відзиву на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2024 року у розмірі 9 000 грн є непропорційними із задоволеними вимогами касаційної скарги в цій частині (61,04%), а також не відповідають критеріям розумності та справедливості, а тому з позивача на користь відповідача слід стягнути витрати на правову допомогу за подання відзиву на касаційну скаргу на додаткову постанову суду апеляційної інстанції у розмірі 3 000 грн.

Всього розмір витрат на правову допомогу, який підлягає стягненню з позивача на користь відповідача, становить 10 000 грн. Зазначений розмір відповідає критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони.

Керуючись статтями 141, 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_2 адвоката Михайловина Дмитра Васильовича про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович