Справа № 308/4823/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., ознайомившись із заявою про забезпечення позову, подану в межах цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сочка В.І. подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на нерухоме та рухоме майно відповідачки в межах суми заборгованості.

Заява мотивована тим, що стороною позивача пред`явлено до суду позов про стягнення заборгованості з відповідачки на користь позивачки за договором позики, оформленим борговою розпискою, а відтак накладення арешту на майно відповідачки в межах суми боргу є необхідним для не допущення несумлінних дій відповідачки.

Ознайомившись із розглядуваною заявою, матеріалами цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 152 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви, одночасно з пред`явленням позову або після відкриття провадження у справі.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сочка В.І. звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідачки ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з останньої заборгованість у сумі 3520, 14 доларів США.

До позову додано розглядувану заяву про забезпечення позову.

29.04.2024 судом постановлено ухвалу, якою відкрито провадження за вищевказаним позовом, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;. п. 2 - забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З боргової розписки вбачається, що 23.12.2022 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір позики, який був оформлений борговою розпискою, за яким Позичальник отримала у Позикодавця грошові кошти у розмірі 3000 доларів США та взяла зобов`язання повернути у строк до 01.01.2024 грошові кошти розмірі 3500 доларів США.

За твердженням сторони позивача у встановлений строк Позичальник отримані в борг грошові кошт Позикодавцю не повернула.

Предметом спору є неналежне виконання відповідачкою умов договору позики, оформленого борговою розпискою.

Враховуючи викладене, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову та заявлені стороною позивача заходи забезпечення позову є взаємопов`язаними, а невжиття вказаних заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивачки за захистом яких вона звернулася до суду.

Тож, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів сторони позивача, суд вважає за можливе вжити заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на рухоме та нерухоме майно відповідачки в межах суми боргу, з огляду на те, що предметом спору є вимога про стягнення з відповідачки на користь позивачки боргу у 3520, 14 доларів США.

За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (формаційна довідка ) у власності відповідачки ОСОБА_2 перебувають: земельна ділянка кадастровий номер :01:001:0026, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , квартири за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Вирішуючи питання про необхідність застосування зустрічного забезпечення суд виходить з того, що на час вирішення заяви про забезпечення позову, у суду відсутні відомості про існування визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України обставин, за наявності яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Керуючись ст. ст. 149-159 ЦПК України, суд

постановив:

Вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі № 308/4823/24.

Накласти арешт на нерухоме та рухоме майно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , мешканки АДРЕСА_2 ) в межах заявленої суми позовних вимог у 134059 (сто тридцять чотири п`ятдесят дев`ять) гривень 60 копійок, заборонивши їх відчуження.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов