Провадження 2-н/127/2371/24
У Х В А Л А

24 травня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вохмінова О.С., розглянувши заяву ТОВ «Енера Вінниця» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

15.05.2024 року судом зареєстровано заяву ТОВ «Енера Вінниця» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.01.2022 року по 01.04.2024 року в сумі 16 341, 62 грн.

На виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, суд звернувся до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради із запитом щодо реєстрації місця перебування та проживання боржника.

Із отриманої судом 23.05.2024 року з Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради інформаційної довідки вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 10.09.2018 року була знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до частин першої та другої статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження.

У статті 46 ЦПК України визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 473/1433/18 (провадження № 14-35цс20), викладено такі правові висновки: «Цивільне процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні. Таким чином, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку статті 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства.

За таких обставин, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог статті 25 ЦК України припинено, та в силу вказаного вище не могла бути стороною у справі, провадження у справі в частині позовних вимог, пред`явлених до відповідача, який на час звернення з позовом до суду вже помер, підлягало закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.».

Пунктом 4 частини 1 статті 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені ч. 1 ст. 186 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що дана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки смерть боржника ОСОБА_1 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

Відмова у видачі судового наказу за вимогою до ОСОБА_1 не позбавляє заявника права пред`явити вимоги до її спадкоємців у порядку, передбаченому ст. 1281 ЦК України, оскільки захист прав заявника має здійснюватись виключно в порядку позовного провадження шляхом пред`явлення позову до правонаступників споживача.

Керуючись ст. ст. 165, 186, 260 ЦПК України,

у х в а л и в:

відмовити у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Енера Вінниця» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Повне судове рішення складене 24 травня 2024 року.

Суддя: