БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/699/24
Провадження № 2-о/730/28/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2024 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Луговця О.А.

з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Бахмацький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою, в якій просить встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Красноріченське Луганської області. Свої вимоги обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи вдома у АДРЕСА_1 , її чоловік ОСОБА_2 помер у результаті артилерійського обстрілу, про що внесені відомості до ЄРДР та її визнано потерпілою в кримінальному провадженні. Однак отримати свідоцтво про смерть чоловіка через органи ДРАЦС наразі не має можливості, оскільки копія лікарського свідоцтва про смерть та довідка про причину смерті №69 від 25.07.2022р. були видані на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють повноваження, є недійсними й не створюють правових наслідків. Встановлення даного факту їй потрібно для офіційного підтвердження державою факту смерті її чоловіка та реалізації права на оформлення його спадщини.

Заявниця та заінтересована особа були належним чином і своєчасно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» згідно заявки, довідкою про доставку судових документів на офіційну адресу електронної пошти, але своїм правом на участь не скористались, про причини неявки не повідомили, що за змістом положень ст.317 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За змістом положень ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника (ч.1). Справи про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду (ч.2).

Згідно із ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1/ документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2/ рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У частині 1 підрозділу 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18.10.2000р. (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

В судовому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища Красноріченське Кремінського району Луганської області, громадянина України, що підтверджується копіями паспорта та свідоцтва про укладення шлюбу.

Комунальним некомерційним підприємством «Красноріченська амбулаторія загальної практики сімейної медицини» Красноріченської селищної ради 25 липня 2022 року було видано лікарське свідоцтво про смерть з довідкою про причини смерті №69 стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 вдома внаслідок гострої крововтрати, переломів грудної клітки, нижньої частини спини, тазу і кінцівок.

Бахмацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 20 квітня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки заявницею для підтвердження факту смерті особи пред`явлено копію документа, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Оскільки ОСОБА_1 належить до кола спадкоємців першої черги за законом після чоловіка ОСОБА_2 (ст.1261 ЦК України), то встановлення факту його смерті безпосередньо впливає на її спадкові права, в зв`язку з чим звернення ОСОБА_1 до суду з даною заявою є правомірним.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно п.7 ст.1-1 даного Закону тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

За змістом положень ч.2, 3 ст.9 вказаного Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків,крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022р., смт. Красноріченське Красноріченської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області з 01 березня 2022 року перебуває під тимчасовою окупацією, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Водночас, під час оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до національного законодавства України має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду ООН у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду ООН у справі Намібії так званого «Намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «Намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи вищенаведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті особи для реалізації спадкових прав заявника, суд вважає за можливе застосувати названий «намібійський виняток» в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих установою, що знаходиться на тимчасово окупованій території, як доказів, оскільки суд виходить з того, що можливості збору доказів смерті на тимчасово окупованій території можуть бути істотно обмеженими.

Таким чином, аналізуючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що доводи заяви ОСОБА_1 повністю узгоджуються з наявними письмовими матеріалами справи й оскільки для проведення державної реєстрації смерті чоловіка заявниці ОСОБА_2 є об`єктивні перешкоди,то вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими і підлягають задоволенню, що надасть заявниці можливість отримати в компетентному державному органі України свідоцтво про смерть спадкодавця.

Згідно із ч.4 ст.317, п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.263-268, 315-319, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища Красноріченське Кремінського району Луганської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Красноріченське Сватівського району Луганської області.

Допустити негайне виконання даного судового рішення.

Копію рішення суду після його ухвалення негайно видати учасникам справи або невідкладно надіслати до Бахмацького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження даного судового рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець