Справа № 2-109/2011
Провадження № 6/361/382/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Писанець Н.В.,

при секретарі - Бондар Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари заяву ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №2-109/2011 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ житлового будинку,

установив:

У листопаді 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заявник зазначала, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2011 року затверджено мирову угоду у справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ житлового будинку.

Станом на дату звернення до суду боржник вимоги ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області суду у справі №2-109/11 від 04.02.2011 року протягом 13 років добровільно не виконав, земельну ділянку площею 0,10 га цільове призначення якої: для садівництва та обслуговування жилого будинку, місце розташування якої: АДРЕСА_1 (була зміна адреси відповідно до рішення сільської роди на АДРЕСА_2 ) мені ОСОБА_1 у власність не відчужив, перегородки між розділеними відповідно мировій угоді кімнатами у будинку за вказаною адресою не встановив.

Ухвала Броварського міськрайонного суду Київської області №2-109/11 від 04.02.2011 року згідно відмітки суду набрала законної сили 10.02.2011 року.

Після набрання ухвалою суду законної сили боржник обіцяв виконати її умови добровільно, проте, станом на сьогодні жодних дій щодо виконання рішення суду не вчинив та повідомив, що не збирається виконувати ухвалу суду.

В обгрунтування причин пропуску строку пред`явлення ухвали про затвердження мирової угоди до виконання від 04.02.2011 року зазначала ряд причин.

На підставі викладеного, просила: визнати поважними причини пропуску строку пред`явлення ухвали №2-109/11 виданої Броварським міськрайонним судом Київської області від 04 лютого 2011 року до виконання.

Поновити пропущений строк для пред`явлення ухвали №2-109/11 від 04 лютого 2011 року до виконання, виданої Броварським міськрайонним судом Київської області, якою затверджено мирову угоду відповідно до якої сторони погодилися вважати спір вирішеним остаточно з моменту:

Виділення ОСОБА_2 у власність вбиральню позначену в технічному паспорті 1-1, площею - 5 кв.м.; частини прихожої позначену в технічному паспорті 1-2, площею - 13 кв.м.; житлову кімнату позначену в технічному паспорті 1-2, площею 13 кв.м.; житлову кімнату позначену в технічному паспорті 1-5, площею 13,4 кв.м., житлову кімнату позначену в технічному паспорті 1-6, площею 17,6 кв.м., які розміщені у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Виділення ОСОБА_1 у власність частини прихожої позначену в технічному паспорті 1-2, площею - 13 кв.м.; кухню - позначену в технічному паспорті 1-3, площею 10,1 кв.м.; житлову кімнату позначену в технічному паспорті 1-8, площею - 15,1 кв.м.; житлову кімнату позначену в технічному паспорті 1- 7, площею 16,1 кв.м.; коридор позначений в технічному паспорті 1-4, площею 6,5 кв.м., які розміщені у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання зобов`язань ОСОБА_2 стосовно встановлення в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , перегородки між приміщеннями.

Виконання зобов`язань ОСОБА_2 стосовно відчуження ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,10 га. цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування жилого будинку, місце розташування якої: АДРЕСА_1 , з моменту набрання законної сили різали про поновлення строку.

В судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином.

Судом встановлено, що ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2011 року затверджено мирову угоду укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до якої сторони погодилися вважати спір вирішеним остаточно з моменту:

- виділення ОСОБА_2 у власність вбиральню позначену в технічному паспорті 1-1, площею 5 кв.м.; частини прихожої позначену в технічному паспорті 1-2, площею 13 кв.м.; житлову кімнату позначену в технічному паспорті 1-5, площею 13,4 кв.м.; житлову кімнату позначену в технічному паспорті 1-6, площею 17,6 кв.м., які розміщені у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

- виділення ОСОБА_3 у власність 1/2 частини прихожої позначену в технічному паспорті 1-2, площею 13 кв.м.; кухню позначену в технічному паспорті 1-3, площею 10,1 кв.м.; житлову кімнату позначену в технічному паспорті 1-8, площею 15,1 кв.м.; житлову кімнату позначену в технічному паспорті 1-7, площею 16,1 кв.м.; коридор позначений у технічному паспорті 1-4, площею 6,5 кв.м., які розміщені у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

- виконання зобов`язань ОСОБА_2 стосовно встановлення в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 перегородки між приміщеннями.

- виконання зобов`язань ОСОБА_2 стосовно відчуження ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,10 га. цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування жилого будинку, місце розташування якої: АДРЕСА_1 .

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожному гарантовано право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України №5-рп/2013 від 26.06.2013 р. по справі №1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 431 ЦПК України визначає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачам є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Згідно ст. 208 ЦПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Заявником не надано доказів того, що ухвала суду, яка вважається виконавчим документом не виконано, при цьому стягувач не зазначає поважної причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надає відповідних доказів щодо звернення до державної виконавчої служби щодо пред`явлення виконавчого документу. Крім того, вказана ухвала не містить визначених строків її виконання, що дає суду підстави вважати, що сторони мирової угоди не були обмежені у строках її виконання, а отже не існує підстав у поновленні строку на її пред`явлення до примусового виконання в якості виконавчого документу.

За таких обстави, суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 207, 208, 260, 433 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі №2-109/2011 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ житлового будинку відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Н.В.Писанець