Провадження № 2/686/4506/24
УХВАЛА

24 травня 2024 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Стефанишин С.Л., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна в натурі та припинення спільної часткової власності,

встановив:

21.05.2024 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна в натурі та припинення спільної часткової власності.

Проте, вказана заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Так, позивачем заявлено шість позовних вимог, а саме: поділ житлового будинку будинку з господарськими будівлями шляхом виділу в натурі приміщень у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дві вимоги майнового характеру), припинення права спільної часткової власності на частки у житловому будинку (одна вимога немайнового характеру), поділ земельної ділянки шляхом виділу її в натурі у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дві вимоги майнового характеру) та припинення права спільної часткової власності на земельну ділянку (одна вимога немайнового характеру).

Позивачем ОСОБА_1 було сплачено судовий збір лише за дві вимоги немайнового характеру у загальному розмірі 2422,40 грн.

Щодо заявлених вимог майнового характеру суддя зазначає наступне.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, вона має сплатити суму судового збору, що дорівнює 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за № 10, з урахуванням внесених змін і доповнень від 25 вересня 2015 року, відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

Відповідно до ст.175 ч.3 п.3 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно ст.176 ч.1 п.9 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Суддя зазначає, що дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Зазначене положення кореспондується із ч.2 ст. 176 ЦПК України.

Оглядаючи позовну заяву вбачається, що позивачем визначено ціну позову у сумі 150 000 грн. згідно долученого до позову висновку про вартість майна №090524 від 09.05.2024 року.

Суддя вважає, що вказана вартість спірного майна не відповідають ринковій вартості вказаного майна, оціночна вартість житлового будинку та земельної ділянки є значно заниженими, у зв`язку з чим суддя не в змозі визначити суму судового збору, необхідну для сплати за подання вказаної позовної заяви.

У зв`язку з цим, позивачеві необхідно визначити ціну позову, яка буде дорівнювати реальній ринковій вартості станом на день пред`явлення позову до суду по спірному нерухомому майну, або тотожному за видом, площею, характеристиками, розташуванням об`єкту нерухомого майна, з наданням до суду підтверджуючих доказів на підтвердження вартості нерухомого майна, або доказів на підтвердження вартості аналогічного за цими ж параметрами нерухомого майна.

У разі визначення ціни позову, позивачеві необхідно надати до суду документ на підтвердження сплати судового збору за подання до суду позовної заяви за вимогою майнового характеру, який підлягає до сплаті у розмірі 1 відсотку від встановленої ціни позову, однак не менше ніж 1211,20 гривень та не більше 15140,00 гривень.

У разі неможливості надати до суду належні докази на підтвердження визначеної позивачем ціни позову, яким може бути відповідний звіт про визначення ринкової вартості нерухомого майна станом на день звернення до суду з позовом, у такому разі на підставі ч.2 ст. 176 ЦПК України, приймаючи що заявлені вимоги стосуються об`єкта нерухомого майна, вартість якого є значною, слід вважати встановленим судом до сплати розмір судового збору за подання до суду позовної заяви в частині кожної вимоги майнового характеру окремо у максимальному розмірі 15410,00 грн.

У такому разі, позивачеві необхідно надати досуду документ на підтвердження сплати судового збору за подання до суду позовної заяви за чотирма вимогами майнового характеру у розмірі 15410,00 грн. за кожну вимогу.

Реквізитами для сплати судового збору є:

Отримувач коштів УК у Хмельниц.р-ні/Хмельн.р-н/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37971775, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0022490, Код класифікації доходівбюджету 22030101, Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області(назва суду, де розглядається справа) пункт.

Згідно ст.185 ч.1, ч.2 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, подальший рух позовної заяви неможливий і позивачу слід надати строк до десяти днів з дня вручення ухвали для усунення вищезазначених недоліків.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна в натурі та припинення спільної часткової власності залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Сергій Стефанишин