КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

27 травня 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Матвієнко Ю.О.,

судді: Гуля В.В., Мельника Я.С.

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року про залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 на дії державного виконавця Святошинського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, 29 березня 2024 року, ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, а саме: не додано документу, що підтверджує сплату судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року залишено без руху та надано апелянту строк десять днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Як вбачається зі звіту про підтвердження отримання адресатом електронного листа, копію ухвали Київського апеляційного суду від 15 квітня 2024 року скаржником отримано 09 травня 2024 року на електронну адресу, вказану в апеляційній скарзі.

Однак, станом на 27 травня 2024 року, недоліки апеляційної скарги апелянтом не усунуто.

За правилами ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст.356 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 185 ЦПК України.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року слід вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

При цьому, слід наголосити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення (ч. 7 ст.185 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 18 березня 2024 року - вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: