Справа № 592/8103/24
Провадження № 2-о/592/167/24
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

28 травня 2024 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Литовченко О.В., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

До Ковпаківського районного суду м. Суми надійшла в окремому провадженні заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно заяви заявник просить сстановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 відповідно до записів трудової книжки № НОМЕР_2 від 10.09.1985 року по 16.12.1986 року працювв в Ботайській автобазі №1 РТПС згідно наказу про прийняття 54/к від 10.09.1985 року.

Згідно рішення про відмову у призначенні пенсії №87 від 11.04.2024р., що прийнято ГУ ПФУ в Херсонській області Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг відділ призначення пенсій №87 від 11.04.2024 року відмова полягає в тому, що за наданими документами та відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж склав 29 років 11 місяців 15 днів та до страхового стажу не зараховано період роботи з 10.09.1985 по 16.12.1986 року за записами №4-№5, оскільки, у графі 4 розділу «На підставі чого внесено запис (документ, його дата, номер) відсутня повна дата підстави прийняття, чим порушено вимоги розділу 2 пункту «а» підпункту 2.3. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах і організаціях від 20.07.1974 №162. Необхідно підтвердити неврахований стаж у відповідності з пунктом 3 Порядку №637.

Отже, орган Пенсійного фонду України фактично не визнав право ОСОБА_1 на отримання пенсії та відмовився підтвердити відповідний стаж роботи заявника.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Пунктом 3 вказаної постанови визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У судовому порядку, відповідно до п. 26 зазначеної постанови, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.

Відтак, встановлення фактів наявності трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.

У своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що йому необхідно встановити факт належності вищезазначеного правовстановлюючого документа, проте з огляду на подані до суду разом з заявою про встановлення факту письмові документи вбачається, що заявник не згоден з вже існуючим рішенням органу Пенсійного фонду України, оскільки останній не визнав право ОСОБА_1 на отримання пенсії та відмовився підтвердити відповідний стаж роботи заявника.

Враховуючи, що заявник фактично просить підтвердити його наявний трудовий стаж у зв`язку з відмовою посадових осіб органу Пенсійного фонду України зарахувати період його роботи для призначення пенсії, то, з огляду на вищевикладене вказана заява не може бути розглянута судом у порядку цивільного судочинства.

Крім того, частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті).

Суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Територіальне Управління Пенсійного Фонду України є суб`єктом владних повноважень, наділеним владними управлінськими функціями у сфері пенсійного забезпечення.

У разі незгоди з рішенням органу, що призначає пенсію, особа має право на його оскарження до Пенсійного фонду України або в судовому порядку.

Враховуючи діючий порядок та отримавши відмову органу, який призначає пенсії, в разі незгоди з його рішенням на підставі ст.105 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та частини 2 ст. 124 Конституції України, позивач має право звернутися за захистом свого права в суд, але не в порядку цивільного судочинства, а з позовною заявою до УПФУ про визнання неправомірними дій органу ПФУ щодо відмови у зарахуванні періоду його роботи до стажу для обчислення пенсії за правилами адміністративного судочинства.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 198/623/18 (провадження № 14-369цс19), та відповідає практиці Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови: від 10 березня 2020 року у справі № 556/132/18 (провадження № 61-44101св18), від 13 листопада 2019 року у справі № 559/2652/16-ц (провадження № 61-28244св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 401/2020/17-ц (провадження № 61-3570св19), від 24 жовтня 2019 року у справі № 523/30/17 (провадження № 61-12771св18) та від 10 червня 2020 року у справі № 347/576/18 (провадження№ 61-45995св18).

Відповідно до ч. 1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного, необхідно відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області про встановлення факту.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 186, 260 ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Сумській області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснити заявнику, що він має право подати позов на загальних підставах в порядку адміністративного судочинства до Сумського окружного адміністративного суду.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України судовий збір в сумі 605 гривні 60 копійок, сплачений згідно квитанції №9342-7380-9783-9934 від 20.05.2024, АТ «КБ «Приват Банк».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.В. Литовченко