ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6194/16-ц
провадження № 2-о/753/191/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Котвицького В.Л., за участю секретаря судового засідання Овчар В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві, ОСОБА_2 , про скасування рішення про визнання особи померлою,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із заявою про скасування рішення Дарницького районного суду м.Києва від 03.06.2016 у справі №753/6194/16-ц про оголошення померлим ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 03.06.2016 ОСОБА_1 було оголошено померлим. Вказане рішення було ухвалено на підставі заяви колишньої дружини заявника ОСОБА_2 .

В подальшому органом ВДРАЦС за заявою ОСОБА_2 , на підставі рішення суду від 03.06.2016, зареєстровано смерть ОСОБА_1 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис №8.

У дійсності заявник не помер, а проживав і працював у різних містах України, а з 07.08.2023 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час заявник проходить службу за мобілізацією у Збройних Силах України.

У зв`язку з викладеним заявник вимушений звернутися до суду з даною заявою.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.02.2024 прийнято заяву до розгляду, відкрито окреме провадження у цивільній справі.

У судовому засіданні заявник заяву підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судовому засіданні у заявникові впізнала свого колишнього чоловіка ОСОБА_1 .

Представник заінтересованої особи Дарницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу у відсутність представника відділу та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надав письмові пояснення, в яких, зокрема, просив розглянути справу у відсутність представника відділу.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що вимоги заяви підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2016 у справі №753/6194/16-ц оголошено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлим.

Відповідно до листа Дарницького ВДРАЦС у м.Києві від 12.01.2024 вбачається, що за заявою ОСОБА_2 , на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2016, Відділом було зареєстровано смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено актовий запис за №8.

Разом з тим, заявник має діючий паспорт громадянина України виданий у жовтні 2009 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 07.08.2023, що вбачається з Інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи від 02.01.2024 та наразі проходить військову службу у Збройних Силах України.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦК України, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою. Копію рішення суд надсилає відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для анулювання актового запису про смерть.

В даному випадку суд, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувавши обставини справи та надавши їм належну оцінку, з урахуванням того, що в матеріалах справи достатньо відомостей, що ідентифікують заявника та відомостей, що свідчать про його місце перебування, дійшов висновку щодо наявності правових підстав для скасування рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2016 у справі №753/6194/16-ц про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлим, з направленням вказаного рішення, після набрання ним законної сили, до органу реєстрації актів цивільного стану для анулювання актового запису №8 про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України»).

З огляду на викладене та керуючись ст.48 ЦК України, ст.ст.6, 7, 12, 13, 43, 48, 55, 76-89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 293, 309 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві, ОСОБА_2 , про скасування рішення про визнання особи померлою - задовольнити.

Скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 03.06.2016 у справі №753/6194/16-ц про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлим.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати Дарницькому відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві для анулювання актового запису №8 про смерть ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.Л. Котвицький