Справа № 487/3662/13-ц
Провадження № 6/487/52/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі: головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судових засідань Поліщук І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», боржник ОСОБА_1 , зацікавлені особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про заміну сторони виконавчого провадження ,-

ВСТАНОВИВ:

11.01.2024 року представник ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» Семченкова Н.С. звернулася до Заводського районного суду міста Миколаєва з заявою про заміну стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт», на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» по справі та у виконавчому провадженні по справі №487/3662/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованості за кредитним договором №999-00015630/1 від 09.04.2012 року.

В обгрунтування заяви представник заявника зазначив, що ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», відповідно до Договору №001/06/12 від 06.12.2021 року, набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №999-00015630/1 від 09.04.2012 р., що стало підставою для їх звернення до суду.

Представник заявника до судового засідання не з`явився, у заяві про заміну сторони виконачого провадження, її розгляд просив провести за його відсутності.

Боржник ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, про поважність причини неявки не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник ТОВ «ФК «Фінрайт» до судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечує.

Відповідно до ч. 3 ст.442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 25.06.2013 року позовні вимоги ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача стягнуто суму боргу за кредитним договором №999-00015630/1 від 09.04.2012 року в розмірі 8192,65 грн., а також судовий збір у сумі 229,40 грн..

19.02.2014 року Заводським районним судом м. Миколаєва на виконання зазначеного вище рішення стягувачу видано виконавчий лист №2/487/1778/2013.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.07.2020 року замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «Імексбанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Фінрайт».

06.12.2021 року між ТОВ «ФК «Фінрайт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс», було укладено Договір факторингу №001/06/12, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги за кредитним договором №999-00015630/1 від 09.04.2012 року. Наведене підтверджується Договором факторингу №001/06/12, витягом з Додатком № 1 до Договору факторингу №001/06/12 (реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами), платіжними дорученнями №31601 від 07.12.2021 року та №34410 від 23.12.2021 року.

Згідно відповіді Управління забезпечення примусового виконання примусового виконання рішень у Миколаївській області ПМУ МЮ (м.Одеса) від 16.05.2024 року, Заводським ВДВС у м.Миколаєві ПМУ МЮ (м.Одеса) здійснювалося виконавче провадження №65421151 з примусового виконання виконавчого листа №2/487/1778/2013 року виданого 19.02.2014 року Заводським районним судом м.Миколаєва, яке було завершено 16.11.2023 року з підстав, визначених пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Тлумачення ч.1 ст.512 ЦК дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК України); дарування (ч.2 ст.718 ЦК України); факторингу (гл.73 ЦК України).

Згідно із ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована сторона), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Без заміни сторони, правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляді водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення вимоги щодо заміни стягувача правонаступником у виконавчому листі № 2/487/1778/2013.

Щодо вимоги заміни стягувача у виконавчому провадженні, суд зазначає наступне.

На стадії виконання судового рішення, як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

Відповідно, тільки після відкриття та до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Таким чином, оскільки відсутнє відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/487/1778/2013 у задоволенні вимоги щодо заміни сторони виконавчого провадження слід відмовити.

За таких обставин, враховуючи доведеність заявником належними і допустими доказами набуття права вимоги до боржника за кредитним договором, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» .

Керуючись ст.442 ЦПК України, ст. 512 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», боржник ОСОБА_1 , зацікавлені особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», про заміну сторони виконавчого провадження -задовольнити частково.

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (код ЄДПРОУ 40340222, місце знаходження: м. Київ, Солом`янська площа, 2) у виконавчому листі №2/487/1778/2013 виданого на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.06.2013 року по справі №487/3662/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» заборгованості за кредитним договором №999-00015630/1 від 09.04.2012 року в розмірі 8192,65 грн., а також судовий збір у сумі 229,40 грн..

У заводоленні вимоги про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: І.О. Притуляк