Номер провадження 2-о/754/616/24
У Х В А Л А

03 грудня 2024 року Суддя Деснянського районного суду м.Києва Скрипка О.І., розглянувши питання відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту перебування малолітніх дітей на утриманні, -

ВСТАНОВИВ :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт перебування на його утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Свої вимоги заявник мотивує тим, що від першого шлюбу він має малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 20.02.2024 року він перебуває у шлюбі з ОСОБА_1 , разом з якою та усіма малолітніми та неповнолітньою доньками вони постійно проживають за місцем його реєстрації. Біологічні батьки доньок ОСОБА_1 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не надають матеріальної допомоги на утримання доньок, мають заборгованість зі сплати аліментів, на даний час вирішується питання про позбавлення ОСОБА_8 батьківських прав.

Заявник зазначав, що фактично він утримує вищевказаних дітей і встановлення факту перебування дітей на його утриманні має для всієї родини юридичне значення, оскільки породжує для нього та інших членів сім`ї виникнення прав та інших соціальних піль, допомоги, які передбачені Податковим кодексом України, Сімейним кодексом України, ЗУ «Про охорону дитинства», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок та військову службу», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та іншими», посилаючись, в тому числі і на п.3 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до якої не підлягають призову жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Розглянувши матеріали заяви, суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (окрім тих, що визначені ч.1 ст. 315 ЦПК України), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі,якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що заявник звернувся до суду з вимогою про встановлення факту перебування на його утриманні малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які є доньками його дружини ОСОБА_1 від попередніх шлюбів.

Також, заявник просить встановити факт перебування на його утриманні його доньки від першого шлюбу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, питання утримання малолітніх, неповнолітніх дітей, врегульовані положеннями Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст. 180 СК України, саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку по утриманню дітей врегульовано ст. 181 СК України, де зокрема закріплено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Положеннями ст.ст. 265, 267 СК України закріплено обов`язок баби, діда та повнолітніх братів, сестер утримувати малолітніх, неповнолітніх відповідно онуків чи братів і сестер.

Положення ст. 268 СК України визначають у вітчима (мачухи), обов`язок по утриманню малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, виникає лише у разі, коли в останніх немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Отже, питання утримання дітей до 18 років, унормовано саме положеннями СК України, відповідно до положень якого саме батьки (мати та батько) зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, при цьому ці питання батьки вирішують за домовленістю між собою, а у разі відсутності такої домовленості у судовому порядку, шляхом звернення до суду з позовом, або заявою про видачу судового наказу.

Відтак, утримання власної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі і сплата ним аліментів на підставі судового наказу від 19.05.2022 року у справі № 754/3600/22, є обов`язком заявника, а тому даний факт не може бути встановлено в судовому порядку.

Крім того, у заявника, як вітчима малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої є ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьком яких є ОСОБА_8 , які є доньками його дружини ОСОБА_1 від попередніх шлюбів, тобто які мають батька та матір, обов`язок по утриманню виникає лише за умов визначених ст. 268 СК України, тобто за умови відсутності у дитини батьків, дідів, бабів, або неможливості цих осіб, саме з поважних причин, надавати дитині належне утримання.

Питання щодо утримання дітей їх батьками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 згідно норм ЦПК України, підлягають вирішенню в порядку позовного/наказного провадження. Тим більш, що на даний час жоден з них не позбавлений батьківських прав. Також необхідно зауважити, що в силу приписів СК України позбавлення батьківських прав не звільняє батьків від обов`язку з утримання дітей.

Факт, про встановлення якого просить заявник, не породжує для нього жодних особистих немайнових чи майнових прав, не підтверджує наявності чи відсутності неоспорюваних прав, що є завданнями окремого провадження.

Зі змісту заяви, її обґрунтування вбачається, що фактично заявник просить встановити вищевказаний факт не з метою підтвердження особистих немайнових чи майнових прав, а з метою уникнення (відстрочки) від мобілізації в умовах воєнного стану.

Визначаючи, чи пов`язується з встановленням факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків, суд застосовує положення ст. 1 ЦК України.

За змістом ч.1 ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (цивільних відносин). Тобто цивільними є відносини, які відповідають наведеним критеріям.

Відповідно, у порядку цивільного судочинства, за загальним правилом, не підлягають вирішенню спори (розгляду заяви), що виникають не з цивільних, земельних, трудових, сімейних або житлових правовідносин.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, визначений ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку».

Разом з тим, питання мобілізації не є питаннями, що підлягають вирішенню в окремому провадженні, а стосуються виконання конституційного обов`язку громадянина України, виникають у сфері публічно-правових відносин.

Цивільно-правовий інструментарій не повинен використовуватися учасниками цивільного обороту для невиконання публічних обов`язків або створення преюдиційного рішення суду для публічних відносин.

Відповідний висновок сформовано у постанові ОП ВС КЦС від 05.09.2019 у справі № 638/2304/17.

Заявлені заявником вимоги в рамках окремого провадження, враховуючи їх мету, пов`язані з доведенням існування підстав для визнання (підтвердження) за ним певного статусу, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням. Заявлені заявником вимоги не є вимогами, які пов`язані із здійсненням особистих немайнових чи майнових прав, а тому не підлягають розгляду в порядку окремого провадження на підставі ст. 293, 315 ЦПК України.

Спір щодо утримання малолітніх дітей, підлягає вирішенню в позовному/наказному провадженні за зверненням уповноваженого суб`єкта одного з батьків, з ким проживають діти. Заявлені вимоги, безумовно впливають на права та обов`язки біологічних батьків щодо утримання дітей, а тому суд приходить до висновку, що в даних правовідносинах наявний спір про право щодо утримання дітей, який може бути вирішено в порядку позовного провадження.

У випадку ж виникнення у заявника спору з відповідним ТЦК щодо відстрочки від мобілізації (в тому числі в питанні того, хто наділений правом на відстрочку від мобілізації: біологічний батько дітей, що не має заборгованості зі сплати аліментів на дітей, чи вітчим), заявник не позбавлений права звернутися з позовом у порядку адміністративного судочинства.

Беручи до уваги викладене, керуючись п.1 ч.1 ст. 186, ч.4 ст. 315 ЦПК України, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 186, ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту перебування малолітніх дітей на утриманні.

Матеріали заяви з додатками до неї повернути ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: