справа № 489/8473/23
провадження №2-о/489/34/24
УХВАЛА

про залишення заяви без розгляду

05 грудня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Коростієнко Н.С.,

в присутності:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи ОСОБА_4 , Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу

встановив:

У грудні 2023 року заявник ОСОБА_1 , через представника - адвоката Борщенко В.В., звернулася до суду із заявою після уточнення якої остаточно просить встановити факт, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу в період з 30.05.2015 до 05.09.2023.

Як на підставу заявлених вимог у заяві вказано, що з 2015 року ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_4 як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу. Вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство та спільно проживали в квартирі заявника за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 був військовим та зник безвісти під час бойового зіткнення з ворогом 05.09.2023.

Встановлення наведеного юридичного факту ОСОБА_1 необхідно для отримання інформації щодо ОСОБА_4 від державних органів, які мають відношення до розшуку зниклих безвісти, та реалізації її права на отримання щомісячної грошової допомоги та додаткової винагороди, а також інших пільг, передбачених законодавством, для членів сім`ї військових, оскільки вона не вона є офіційною дружиною.

У наданих до суду письмових поясненнях Міністерство оборони України та Військова частина НОМЕР_1 заяву ОСОБА_1 просили залишити без задоволення, так як вона не довела належними і допустимими доказами факт спільного її проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з безвісно зниклим ОСОБА_4 , а пояснення свідків не є достатнім доказом встановлення такого факту.

Військова частина НОМЕР_1 в своїх пояснення також вказала, що відповідно до листа вивчення, який був складений у військовій частині та підписаний самим ОСОБА_4 в графі родинні зв`язки, військовослужбовець ОСОБА_4 вказав лише брата та сина, щодо графи «дружина» запис відсутній, а в графі «адреса родичів (знайомих)» вказав ОСОБА_1 як дівчину. Також у військовому квитку ОСОБА_4 , який виданий 08.05.2023, серія НОМЕР_2 , в графі «сімейний стан» заначено - неодружений.

У судовому засіданні заявник та представник заявника заяву підтримали та просили задовольнити.

Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України у заяві від 28.11.2024, поданої до суду через систему «Електронний суд», просила відкласти судове засідання на іншу дату через зайнятість в іншому судовому провадженні.

Військова частина свого представника в судове засідання не направила та причини його неявки суду не повідомила.

Враховуючи, що заінтересовані особи свої заперечення проти задоволення вимог заяви виклали в письмових поясненнях, а також те, що представник Міністерства оборони України приймала участь в режимі відеоконференція в судовому засіданні, що відбулося раніше, в якому заперечувала проти задоволення заяви, тому відсутні підстави для відкладення розгляду справи.

Суд, вислухавши присутніх учасників справи та враховуючи наявні у справі докази, а також письмові пояснення Міністерства оборони України та військової частини, дійшов висновку про наявність підстав для залишення заяви без розгляду.

Із заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить встановити факт її проживання із ОСОБА_4 однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу.

Встановлення даного факту має для ОСОБА_1 юридичне значення, так наддасть можливість звернутися до відповідних державних органів, які мають відношення до розшуку зниклих безвісти, та реалізації заявницею права на отримання щомісячної грошової допомоги та додаткової винагороди, а також інших пільг, передбачених законодавством, для членів сім`ї військових.

Відповідно до частини шостої статті 18 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вдова (вдівець), батьки загиблого або померлого військовослужбовця, а також дружина (чоловік), у разі якщо вона (він) не взяла (не взяв) інший шлюб, та її (його) неповнолітні діти або повнолітні діти - особи з інвалідністю з дитинства, батьки військовослужбовця, який пропав безвісти під час проходження військової служби, мають право на пільги, передбачені цим Законом.

Із письмових пояснень Військової частини НОМЕР_1 вбачається, що під час оформлення до військової частини у Листі вивченні ОСОБА_4 своїми рідними вказав брата ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відомості про дружину не вказував та зазначив в графі «адреси родичів (знайомих)» заявника ОСОБА_1 як дівчину. Згідно військового квитка серії НОМЕР_3 сімейний стан ОСОБА_8 - неодружений.

Із відповіді Інгульського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) від 02.10.2024 № 21.23-30/1376 встановлено, що у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Актовий запис складено №3050 від 27.09.2011 складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса).

При зверненні із заявою до суду заявниця про наявність в ОСОБА_4 рідних нічого не зазначила та заінтересованими особами їх не вказала.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частинами першою, другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтересів інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), від 18.12.2019 у справі № 370/2898/16 (провадження № 14-573цс19).

Відповідно до частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З огляду на наведене, суд вважає, що факт який просить встановити ОСОБА_1 не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки із наявних матеріалів справи встановлено, що існує спір про право, пов`язаний із отриманням державних виплат, передбачених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», що може вплинути на права та інтереси малолітньої дитини ОСОБА_4 , а тому його розгляд можливий виключно у порядку позовного провадження.

Так як спір про право виявлено під час розгляду заяви, відповідно заява підлягає залишенню без розгляду.

Залишення заяви без розгляду не позбавляє ОСОБА_1 права, передбаченого статтею 3 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних чи оспорюваних прав в позовному провадженні з залученням до справи тих осіб, на права та обов`язки яких може вплинути вирішення спору.

Керуючись частиною четвертою статті 315 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 заінтересовані особи ОСОБА_4 , Міністерство оборони України, Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право на подання позову на загальних підставах.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складання повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 06.12.2024.

Суддя І.В.Коваленко