Справа № 450/68/24 Провадження № 2/450/24/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Олефір Романа Васильовича, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом, у якому просив визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 2,1588 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташовану на території Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області, яка перебуває у колективній власності СС «Промінь», що належало спадкодавцеві на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 444072, який виданий 08 серпня 2013 року на підставі рішення Пустомитівської Ради народних депутатів № 53 від 04 грудня 1995 року, в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Мотивував своїй позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло згадане право на земельну частку (пай). Повідомив, що на випадок своєї смерті ОСОБА_2 майновими правами не розпорядилась, заповіту не залишила. Зазначив, що він фактично прийняв спадщину, оскільки з матір`ю спільно проживали, вели господарство, після її смерті займався похованням, а на даний час продовжує опікуватись спадковим майном. Вказав, що звертався до приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В. для отримання свідоцтва про праву на спадщину, однак у видачі такого йому відмовлено з огляду на те, що вищезгаданий сертифікат на право на земельну частку (пай) видано на ім`я спадкодавця після її смерті. Враховуючи викладене, просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою судді від 08 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

25 січня 2024 року від представника позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про долучення до матеріалів цивільної справи інформаційної довідки зі спадкового реєстру.

Ухвалою від 11 березня 2024 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

11 березня 2024 року від позивача надійшли клопотання про долучення до матеріалів справи інформаційної довідки зі спадкового реєстру, витребування у приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В. спадкової справи № 71588489 від 18 листопада 2023 року, яка заведена після смерті ОСОБА_2 , а також розгляд позовних вимог у його відсутності за наявними в матеріалах справи документами, які він підтримав в повному обсязі.

В судове засідання 29 травня 2024 року не з`явилися учасники розгляду справи, хоча про дату, час і місце розгляду такої повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, однак 18 березня 2024 року від позивача надійшло клопотання, згідно мотивів якого позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розгляд справи проводити у його відсутності за наявними в матеріалах документами.

Оскільки в судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь у справі, суд у відповідності зі ст. 247 ЦПК України, розглядає справу без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

За ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно положень ч.ч. 2, 3, 4 ст. 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Щодо поданого клопотання про витребування доказів, суд зазначає, що позивач звернувся із таким, тобто поданим з пропущенням процесуального строку, оскільки провадження у справі відкрито 08 січня 2024 року, а 11 березня 2024 року справу призначено до судового розгляду по суті. Крім того, жодних обґрунтувань про неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від позивача або його представника, у матеріалах позовної заяви не наведено, а тому клопотання про витребування доказів слід залишити без задоволення.

У відповідності до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 06 серпня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пустомитівського районного управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В силу ст. 548 ЦК Української РСР, яка діяла на момент смерті ОСОБА_2 , для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Стаття 527 ЦК Української РСР передбачає, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті

За ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Суд критично ставиться до покликань позивача, що такий вступив в управління майном, оскільки дані твердження не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи.

З довідки № 37 від 17 лютого 2022 року вбачається, що ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала за адресою АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , і вела з ним спільне господарство.

При цьому, вказана довідка не підтверджує фактичний вступ позивача в управління або володіння спадковим майном.

Відтак, ОСОБА_1 не доведено фактичне прийняття спадщини за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_2 .

З відповіді № 236/01-16 від 22 грудня 2023 року приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу Львівської області Олефір Р.В. вбачається, що сертифікат серії РН № 444072, який виданий 08 серпня 2013 року на підставі рішення Пустомитівської Ради народних депутатів № 53 від 04 грудня 1995 року, не можна вважати таким, що оформлений належним чином, оскільки такий видано на ім`я ОСОБА_2 після її смерті.

Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії серії РН № 444072, який виданий 08 серпня 2013 року на підставі рішення Пустомитівської Ради народних депутатів № 53 від 04 грудня 1995 року, стверджується, що ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності СС «Промінь», розміром 2,1588 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

З вказаного сертифікату вбачається, що такий виданий ОСОБА_2 08 серпня 2013 року.

Водночас, як попередньо встановлено, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Цивільна дієздатність, як і цивільна правоздатність, припиняється з настанням смерті фізичної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Таким чином, ОСОБА_2 , цивільна правоздатність та цивільна дієздатність якої припинена внаслідок її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , не могла отримати 08 серпня 2013 року сертифікат, який посвідчує її право на земельну частку (пай), що ставить під сумнів як правомірність самого документа, так і законність отримання такого.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вказане, суд прийшов до висновку про те, що обставини, якими позивач мотивував позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому у задоволенні таких слід відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 527, 548, 549 ЦК Української РСР, ст. 25 ЦК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.