Справа №489/9/24
Провадження №2/489/6/24
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
21 травня 2024 м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судового засідання Ставратій Я.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частини домоволодіння зі спільної часткової власності
Позивачка, через свою представницю адвокатку Запорожець Н.Л., звернулася до суду з позовом до відповідачки, яким просила: виділити в натурі частку позивача з припиненням права спільної часткової власності:
- за літ. А ново поверховий житловий будинок у складі узаконених приміщень, яка належить у власності позивача: 1-1 житлова кімната площею 7,0 кв.м.; 1-2 житлова кімната площею 9,3 кв.м.; 1-3 житлова кімната площею 8,6 кв.м., що складає виділену площу 24,90 кв.м;
- надвірні узаконені господарську будови: літ. В вбиральня, площею 2,0 кв.м.; літ. Дпд погріб, площею 9,8 кв.м.; літ з тамбур площею 5,5 кв.м.; літ. З літня кухня площею 31,9 кв.м.; 31/100 частина № 7, 8, 3, 10, 11 огорожа з воротами; № 1 замощення; № 6 водяна колонка, що складає реальну частину 35/100, що ідеально належить 31/100 частки.
Мотивуючи вимоги тим, що позивачці на праві приватної спільної часткової власності належить 31/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 . Позивачка звернулася до судового експерта Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області з метою виділу в натурі її частки у житловому будинку з прилеглими господарськими будівлями, які належать їй на праві власності за адресою: АДРЕСА_1 . Експертом надано висновок з одним варіантом виділення частки спірного домоволодіння без розрахування грошової компенсації за розбіжність від ідеальної частки у зв`язку з тим, що на підставі наданої довідки з ММБТІ № 1440 від 21.11.2023 у співвласника ОСОБА_1 раніше була ідеальна частка 3/8 або 38/100. Зміна ідеальної частки ОСОБА_1 відбулася у зв`язку з тим, що співвласник ОСОБА_3 оформила самочинні забудови, в результаті чого ідеальна частка співвласника ОСОБА_1 стала складати 31/100.
Ухвалою суду від 08.01.2024, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 14.03.2024, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від представниці позивачки надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачки. Наполягала на задоволення позовних вимог в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
ОСОБА_1 є власницею 31/100 частки житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06.09.2010.
Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 06.09.2010.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 12.02.2024, вбачається, що 69/100 частки належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_4 на підставі Договору дарування від 15.05.2012, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ємельяновою , зареєстрованого в реєстрі за № 1751.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 зареєструвала шлюб 07.04.2017 та змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».
Згідно довідки з КП «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 21.11.2023 за вих № 1440, як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи БТІ, ОСОБА_1 придбала 3/8 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у ОСОБА_6 . До складу 3/8 часток входило: у житлового будинку літ. А-1 прим. 1-2, 1-5, 1-1 загальною площею 24,9 кв.м., часток погріб літ. Дпд; часток вбиральня літ. Г; часток басейна. Станом на 28.12.2012 за адресою: АДРЕСА_1 , право власності за ОСОБА_1 зареєстровано на 31/100 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на підставі свідоцтва про право власності від 06.09.2010, зареєстрованого БТІ 06.09.2010. Зміна часток відбулася у зв`язку з тим, що співвласник ОСОБА_3 оформила самочинні забудови. Відповідно до діючого на той час «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» необхідно було перерахувати нові частки між співвласниками. КП ММБТІ здійснювало перерахунок часток, які були затверджені рішенням Миколаївської міської ради від 27.08.2010 № 1093 та видано свідоцтво про право власності.
Відповідно до висновку експерта № 125-091 судової будівельно-технічної експертизи по письмовому замовленню б/н від 06.11.2023 ОСОБА_1 , складеного 22.11.2023, провести виділ 31/100 частки житлового будинку з господарськими будовами і спорудами по АДРЕСА_1 на самостійні ізольовані квартири, враховуючи планування, об`ємно-планувальні характеристики житлового будинку, інженерні комунікації, згідно ідеальних часток співвласників, та наближених до ідеальних часток співвласників, у складі житлових та допоміжних приміщень, регламентованих вимогами ДБН В.2.2-15-2019 «Будівлі і споруди. Житлові будинки. Основні положення», технічно не можливо.
В даному випадку, провести поділ 31/100 частки житлового будинку з господарськими будовами і спорудами по АДРЕСА_1 на самостійні ізольовані квартири, враховуючи планування, об`ємно-планувальні характеристики житлового будинку, інженерні комунікації, згідно ідеальних часток співвласників, та наближених до ідеальних часток співвласників, у складі житлових та допоміжних приміщень, регламентованих вимогами відповідно до СНіП 2.08.01-89 «Будівлі і споруди. Житлові будинки. Основні положення», відповідно до площі, яка ідеально приходиться на частку 31/100, а саме: 23,22 кв.м. технічно можливо.
Відповідно до першого варіанту по приближеної до ідеальної частки співвласника з урахуванням порядку користування, що склався:
Розділ горищного простору за наданим варіантом виділу частки спірного житлового будинку, виконується співвісне стінам, які розділяють будинок літ. А на окремі частини, що забезпечує доступ кожного із співвласників до приналежної частини перекриття та покрівлі для можливості його обслуговування і ремонту.
Сума грошової компенсації за розбіжність від ідеальної частки, експертом не розраховується у зв`язку з тим, що на підставі наданої довідки МБТІ № 1440 від 21.11.2023 у співвласника ОСОБА_1 раніше була ідеальна частка 3/8 або 38/100. Зміна ідеальної частки ОСОБА_1 відбулася у зв`язку з тим, що співвласник ОСОБА_3 оформила самочинні забудови, в результаті чого ідеальна частка співвласника ОСОБА_1 стала складати 31/100.
Згідно ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності.
Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Згідно з положеннями статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.
Виходячи із вищезазначеного, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом.
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно п. 7 ухвали Пленуму Верховного суду України від 04.10.91 № 7 «Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учасників спільної власності, частка якого зменшилася».
На підставі п. 6 ухвали Пленуму Верховного суду України від 04.10.91 № 7 « розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди судом за дійсною вартістю будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті або місцевості».
Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані житлі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.
Відповідно до абз.1 п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 року, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
З огляду на висновок експерта, суд вважає, що наданий варіант поділу житлового будинку АДРЕСА_1 відповідає як порядку користування, що склався між співвласниками так й є максимально наближеним до ідеальних часток.
Суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням припинення права спільної часткової власності.
Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивачки підлягає стягнення судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частини домоволодіння зі спільної часткової власності задовольнити.
Виділити в натурі ОСОБА_1 31/100 частку домоволодіння АДРЕСА_1 , яка складається з літ. А новоповерховий житловий будинок у складі узаконених приміщень:
1-1 житлова кімната площею 7,0 кв.м.;
1-2 житлова кімната площею 9,3 кв.м.;
Надвірні узаконені господарську будови:
літ. В вбиральня площею 2,0 кв.м;
літ. Дпд погріб площею 9,8 кв.м.;
літ. З літня кухня площею 31,9 кв.м.;
літ. з тамбур площею 5,5 кв.м.;
31/100 частина № 7,8,3,10,11 огорожа з воротами;
№ І замощення;
№ 6 водяна колонка.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 31/100 частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.
Повний текст судового рішення складено «21» травня 2024.
Суддя Н.О. Рум`янцева