Справа № 752/6311/24
Провадження № 2/752/4169/24
РІШЕННЯ

Іменем України

15 травня 2024 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Слободянюк А.В.,

секретаря - Крушельницької Д.М.,

розглянувши в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про виселення,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року позивач Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація (представник В.Процишен, а.с.6) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд виселити відповідача з кімнат №№ 18,19 у комунальній квартирі АДРЕСА_1 , з майном, що належить відповідачу.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації було передано житловий будинок по АДРЕСА_1 , відповідно до п.29 додатку 1 Розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрації) від 12 вересня 2012 року № 1605 «Про питання організації управління районами в місті Києві».

Вказується, згідно з розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрації) від 31 січня 2011 року № 121 «Про реалізацію районними в місті Києві державним адміністраціями окремих повноважень» районним у місті Києві державним адміністраціям доручено здійснювати управління об`єктами житлово-комунального господарства та контроль за використанням житлового фонду.

Відповідно до розпорядження Голосіївського районного в місті Києві державної адміністрації від 21 листопада 2014 року № 714 впорядковано нумерацію житлових приміщень в житловому будинку по АДРЕСА_1 , відповідно до технічного паспорту від 28 червня 2014 року.

Відповідно до розпорядження тресту «Киевгорстрой-4» № 45 від 26 червня 1986 року відкрито особовий рахунок на квартиру № 102, площею 17,4 кв.м. в буд.АДРЕСА_1 робітниці ЖКК ОСОБА_3 .

У свою чергу, позивачем був встановлений факт непроживання ОСОБА_3 , вказану особу було знято з реєстрації місця проживання по АДРЕСА_5 та зареєстровано на новому місці проживання за адресою: АДРЕСА_6 .

Однак, вказується, що відповідач ОСОБА_1 самовільно проживає у кімнатах №№ 18,19 у комунальній квартирі АДРЕСА_1 , не маючи на це правових підстав, ордера на вселення та проживання йому не видавався.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 28 березня 2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи призначено на 23 квітня 2024 року о 12:00 год. (а.с.65-67).

Протокольної ухвалою суду від 23 квітня 2024 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_2 (а.с.95).

Представники позивача, третьої особи та відповідач про розгляд справи, який призначено на 15 травня 2024 року належним чином повідомлені (а.с.96,109).

Представник третьої особи адвокат С.Пушкарський (а.с.92 зворот) подав заяву про розгляд справи без участі третьої особи та його представника (а.с.110-113).

Судове засідання, призначене на 15 травня 2024 року у зв`язку з неявкою учасників судового провадження проведено без участі учасників справи, фіксування судового засіданні за допомогою технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1605 від 12 вересня 2012 року «Про безоплатне прийняття відомчого житлового фонду, службового житла, зовнішніх інженерних мереж ПАТ «ХК «Київміськбуд» до комунальної власності територіальної громади міста Києва» вирішено прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Києва відомчий житловий фонд та передати його до сфери управління районних в місті Києві державних адміністрацій. Відповідно до додатку № 1 до даного розпорядження прийнято житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.9-13).

Як встановлено, відповідно до розпорядження тресту «Киевгорстрой-4» № 45 від 26 червня 1986 року відкрито особовий рахунок на квартиру № 102, площею 17,4 кв.м. в буд.АДРЕСА_1 робітниці ЖКК ОСОБА_3 у зв`язку з нервово-психічним захворюванням сина, який потребує окремої від сім`ї кімнати (а.с.18).

Відповідно до розпорядження Голосіївського районного в місті Києві державної адміністрації від 21 листопада 2014 року № 714 впорядковано нумерацію житлових приміщень в житловому будинку по АДРЕСА_1 , відповідно до технічного паспорту від 28 червня 2014 року (а.с.22-53).

Згідно довідки ф. 10 з кв. АДРЕСА_5, знято з реєстраційного обліку ОСОБА_3 з 1991 року, зареєстрована АДРЕСА_6 (а.с.20).

Відповідно до акту від 23 вересня 2022 року, затвердженого начальником ЖЕД № 106, було обстежено кімнати №№ 18,19, житловою площею 17,3 кв.м в комунальній квартирі АДРЕСА_1. Вказані кімнати за договором з ЖУ «Південне» ПАТ «ХК «Київміськбуд», який закінчився 31 грудня 2012 року, рахувались за ОСОБА_1 . Останній разом з донькою та онукою зареєстровані у комунальній квартирі №5, кім12. Кімнати здавались у найм (проживали квартиранти) . Протягом останніх двох-трьох років кімнати №№ 18,19 в комунальній квартирі № 24 зачинені, ніхто не проживає, двері кімнат опечатано. Станом на 01 вересня 2022 року заборгованості за комунальні послуги відсутні, окрім заборгованості за електроенергію в сумі 2 633,54 грн. (а.с.19).

Також згідно акту від 10 липня 2023 року, затвердженого начальником ЖЕД № 106, доступу для обстеження кімнат №№ 18,19, комунальної квартири АДРЕСА_1 не надано, двері не відчинили, відчувалась за дверима присутність мешканців. Заборгованість за електроенергію становить 7 347,54 (а.с.17)

Як вказує позивач, відповідач ОСОБА_1 самовільно проживає у спірних кімнатах, ордер на вселення та проживанням йому не надався.

Так, згідно інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи, відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА № 111146334 від 22 квітня 2024 року, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований у АДРЕСА_5 (а.с.71).

Відповідно до положення ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом досліджено у повному доступі до Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення Голосіївського районного суду міста від 20 червня 2023 року (справа № 752/11377/22) за позовом ОСОБА_2 до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа Департамент будівництва та житлового забезпечення, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району міста Києва» про зобов`язання прийняти рішення про надання житлового приміщення та видати ордер на житлове приміщення.

Даним рішенням судом зобов`язано Голосіївську районну в місті Києві державну адміністрацію розглянути питання про надання ОСОБА_2 у користування кімнати №№ 18,19 у квартирі АДРЕСА_1 , а також розглянути питання щодо видачі ОСОБА_2 ордеру на право зайняття ізольованих кімнат № 18 та № 19 у квартирі АДРЕСА_1 . Відповідно до вказаного судового рішення, суду під час розгляду справи не було надано відомостей про осіб, які б були зареєстровані у кімнатах №№ 18,19 у квартирі АДРЕСА_1 . Судом було встановлено, що бездіяльність Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації порушує права ОСОБА_2 на отримання у користування вільних житлових кімнат №№ НОМЕР_1 у квартирі АДРЕСА_1 . У вказаній справі також було встановлено, що згідно з листом Департаменту будівництва та житлового забезпечення від 30 грудня 2021 року №056/86-К-15431 у загальній квартирі АДРЕСА_1 , звільнились кімнати №№ 18,19, житловою площею 11 кв.м та 6,3 кв.м. Також листом Департаменту будівництва та житлового забезпечення від 14 липня 2022 року № 056/83-К-88 в загальній квартирі АДРЕСА_1 звільнились кімнати №№ 18,19, житловою площею 11 кв.м та 6,3 кв.м., розпочато процес передачі цих кімнат до Департаменту будівництва та житлового забезпечення (а.с.79, 82 зворот).

Лист Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської рада (КМДА) від 14 липня 2022 року № 056/83-К-88 також долучено представником третьої особи до даної матеріалів справи (а.с.106).

Отже, судом установлено, що квартира АДРЕСА_1 ) належить на праві комунальної власності територіальної громада міста Києва (а.с.9,13).

Як вказано вище, відповідно до розпорядження Київської міської ради (КМДА) № 1605 від 12 вересня 2012 року будинок АДРЕСА_1 .

Суду не надано даних, що спірна квартири перебуває у приватній власності.

Відповідно до п.п. 1 п. а ч. 1 ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, а саме управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Статтями 317, 319, 321, 327 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження майном та використовувати ці права на свій розсуд. Право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У комунальної власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді, а управління цим майном здійснює безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Судом установлено, що квартира спірна квартира не приватизована та належить на праві комунальної власності територіальній громаді міста Києва. Рішення щодо надання відповідачу ОСОБА_1 спірного жилого приміщення не приймалось. Між позивачем та відповідачем відсутні будь-які договірні відносини з приводу спірного житла - кімнати №№ 18,19 у комунальній квартирі АДРЕСА_1 . Також не видавався відповідачу ордер на вказану квартиру, який відповідно до вимог ст. 58 Житлового кодексу Української РСР є єдиною підставою для заселення в надане жиле приміщення.

Відтак, слід вважати, що відповідач самовільно зайняв спірне вказане житло.

Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

За приписами ч.1 ст. 58 Житлового кодексу Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до ст.61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється за договором найму жилого приміщення, який укладається на підставі ордера на жиле приміщення.

Згідно з ч. 4 ст. 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.

За змістом ч.3 ст. 116 ЖК Української РСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, вважаються особи, які вселилися до нього самовільно без будь-яких підстав, а саме без відповідного рішення про надання їм цього приміщення та відповідного ордера на житлове приміщення. Виселення цих осіб пов`язане з відсутністю у них будь-яких підстав для зайняття жилої площі.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 12 травня 2020 при розгляді справи № 463/4385/15.

Під час розгляду даної справи встановлено, що ордер відповідачу не видавався, договір найму жилого приміщення укладений не був, спірне приміщення ним використовується самовільно, жодних документів (ордеру, рішення виконавчого комітету міської ради та інш.), які можуть бути підставою для використання ним спірного житлового приміщення, суду не представлено. Також не здобуто даних про те, що відповідач вселився у спірну квартиру як член сім`ї наймача.

Згідно зі статтею 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

Європейський суд з прав людини вказує, що при розгляді справ про виселення національні суди повинні проаналізувати пропорційність такого заходу (справа «Дакус проти України» рішення 14 грудня 2017 року; справа «Кривіцька та Кривіцький проти України», рішення від 02 грудня 2010 року).

Суд, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та встановлених обставин справи, які підтверджено її матеріалами, дійшов висновку про відсутність порушення гарантованого статтею 8 Конвенції права відповідача на спірне житло, оскільки наявність у нього права користування спірним житлом або обов`язок держави на забезпечення їх таким житлом законом не передбачено.

Відтак, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що відповідач не набув права користування спірним житловим приміщенням.

Відповідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, аналізуючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, про обґрунтованість вимог позивача в частині виселення відповідача без надання іншого жилого приміщення, оскільки відсутні будь-які правові підстави і докази на підтвердження правомірності зайняття ним спірної квартри.

Однак, на думку суду, не підлягають задоволенню вимоги позивача про виселення відповідача з усім майном, що йому належить, оскільки зазначене майно не є конкретно визначеним, що ускладнить виконання рішення суду.

Відповідно до положення ст.141 ЦПК України, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача судового збору у сумі 3 028,00 грн., який було сплачено позивачем при зверненні до суду (а.с.62,63).

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,258,259,263-265,274,279,354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про виселення, задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_1 з кімнат № 18, 19 квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація, , місцезнаходження: 03039, м. Київ, просп. Голосіївський, 42.

Відповідач - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_11 .

Суддя А.В.Слободянюк