Справа № 308/4863/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачука О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкаря В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з даною заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь АРК Крим внаслідок онкологічного захворювання підшлункової залози помер її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Для отримання свідоцтва про смерть вона звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Ужгород, але їй було відмовлено, з підстав ненадання документу встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, на підставі ч.2 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території».

26.03.2024 року ОСОБА_1 також звернулася до суду із заявою у якій просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що факт смерті ОСОБА_2 підтверджується копією медичного свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 19.02.2024 року. Факт родинних відносин між нею та ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу № НОМЕР_2 від 29.04.1977 року та свідоцтвом про народження ОСОБА_1 № НОМЕР_3 від 06.08.1985 року. Водночас, згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 її прізвище зазначено як ОСОБА_4 , а у паспорті громадянина України серії НОМЕР_5 прізвище її батька українською мовою зазначено ОСОБА_5 .

А тому просить суд встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: с. Болотне, Джанкойський район, Кримської області, ІПН: НОМЕР_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь АРК Крим, а також встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 у якій вона просить про розгляд справи без її участі.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд доходить наступного.

Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи зокрема, про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території.

З паспорту громадянина України серії НОМЕР_4 судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Херсон, Україна.

Відповідно до довідки про присвоєння ідентифікаційного номера виданого ДПА Київського району в м. Сімферополі від 14.02.2000 , ОСОБА_1 одержала ідентифікаційний номер НОМЕР_7 .

Заявниця стверджує, що її батьком є громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Болотне Джанкойського району Кримської області (паспорт громадянина України серія НОМЕР_5 виданий Білозерським РВ УМВС України в Херсонській області у червні 1997 року (дата видачі нерозбірливо).

Відповідно до картки платника податків від 24.03.2021 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має РНОКПП з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_6 .

Судом досліджено надану заявницею копію свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 (записи у якому зроблені російською мовою), та встановлено, що 29.04.1977 року ОСОБА_3 (рос. ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Джанкойського району Кримської області, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка м. Запоріжжя, у Комсомольському райрацс м. Херсон уклали шлюб, про що зроблено запис за № 264. Після укладення шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_4 (рос. ОСОБА_5 ), дружини ОСОБА_4 (рос. ОСОБА_5 ).

Також судом досліджено копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_9 виданого повторно 06.1985 року, у якому зазначено, що ОСОБА_7 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Херсон Херсонської області, УССР. Її батьками зазначено ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Як убачається з наданого заявницею повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 2 від 29.03.2024 року, батьком ОСОБА_10 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Херсон Херсонської області, УССР є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір"ю - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

При цьому у вказаному Витягу наявні дані щодо РНОКПП дитини - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: , який збігається з даними, зазначеними у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої ДПА Київського району в м. Сімферополі ОСОБА_1 .

Також у Витягу зазначено РНОКПП батька дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: , який збігається з даними зазначеними у довідці про присвоєння ідентифікаційного номера виданої ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (Білозерська ДПІ) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначене підтверджує факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У копії медичного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 19.02.2024 року виданого державною бюджетною установою охорони здоров`я республіки Крим «Кримське республіканське бюро судово-медичної експертизи», наданого заявницею вказується, що 16.02.2024 року у м. Сімферополь республіки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також як убачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_10 , виданого відділом реєстрації смерті м. Сімферополя департаменту запису актів цивільного стану міністерства юстиції республіки Крим, таким зареєстровано факт смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Болотне Джанкойського району Кримської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.2 та 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

За п.8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Разом з тим, документи, які видані органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків.

Проте, виходячи з практики ЄСПЛ, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами як джерело права, необхідно враховувати висновки суду у справах проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001), Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]. Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Абзацом третім частини другої статті 1 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року.

Суд приходить до висновку, що заявниця не має можливості отримати документ встановленої форми про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь АРК Крим, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно роз`яснень, викладених у п.1 постанови ПВСУ від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 , породжує юридичні наслідки для заявниці, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті.

Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Оскільки заявниця позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті свого батька на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті документи, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_2 у м. Сімферополь АРК Крим підтверджується наданими суду доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту смерті.

Задоволення заяви має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для державної реєстрації смерті батька, проведеної державним органом України та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Відповідно до правил ст.317, п. 8 ч. 1 ст.430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання.

Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст.ст.12, 81, 315, 317, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_6 , уродженця с. Болотне Джанкойського району Кримської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 на тимчасово окупованій території України у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим.

Рішення підлягає до негайного виконання.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу Державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд.

Відповідно до ч.4 ст. 317 ЦПК України оскарження рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, не зупиняє його виконання.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук