Справа № 308/9005/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

24 квітня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

У позовній заяві позивач зазначає, що їй ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 . В 2022 році рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.10.2022 був розірваний шлюб між нею та ОСОБА_2 .

Зазначає, що згідно довідки виданої Холмківською сільською радою № 785 від 27.02.2023 в будинку за адресою АДРЕСА_1 , окрім неї зареєстровані наступні громадяни: ОСОБА_2 , 1977 р.н. (її колишній чоловік), ОСОБА_2 , 1999 р.н. ( син), ОСОБА_3 , 2007 р.н. (син) та ОСОБА_4 , 2011 р.н. (дочка).

Вказує, що її колишній чоловік - ОСОБА_2 фактично не проживає в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , з 2019 р., без поважних причин, що підтверджується актом про фактичне не проживання особи затвердженого головою Холмківської сільської ради 22.02.2023 р. та довідкою виданою Холмківською сільською радого № 752 від 22.02.2023 р..

Відповідач не проживає в зазначеному будинку, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ні я, ні інші особи відповідачу не чинили.

Пояснює, що декілька місяців тому через скрутне фінансове становище у неї виникла необхідність оформити субсидію за комунальні послуги. Проте в органах соціального захисту населення їй повідомили, що оскільки за адресою АДРЕСА_1 , окрім неї зареєстровані ще й інші особи, то оформити субсидію за комунальні послуги вони не можуть. Отже, факт реєстрації місця проживання відповідача в її будинку не дозволяє оформити субсидію, що є перешкодою у користуванні власністю.

На підставі наведеного просила суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.07.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач не з`явився, однак, подала до суду заяву, в якій просила зазначену справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзиву на позовну заяву не подала, причини неявки суду не відомі.

У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти цього не заперечує позивач.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №248602887 від 17.03.2021.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.10.2022, шлюб, укладений 25 жовтня 1997 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований Виконавчим комітетом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено відповідний актовий запис за №34, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 виданого повторно Ужгородським відділом державної реєстрації актів цивільного станув Ужгородському районні Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) - розірвано.

Стягнуто із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання їх спільних дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з відповідним позовом - 22.07.2022 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Холмківської сільської ради № 785 від 27.02.2023, слідує, що за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровані наступні громадяни : ОСОБА_1 , 1976 р.н.; ОСОБА_2 , 1977 р.н.; ОСОБА_2 , 1999 р.н.; ОСОБА_3 , 2007 р.н.; ОСОБА_4 , 2011 р.н.

Згідно з довідкою, виданою Холмківською сільською радою №752 від 22.02.2023, ОСОБА_2 , 1977 року народження, фактично не проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до долученого до матеріалів справи Акту про фактичне не проживання особи від 21.02.2023, затвердженого головою Холмківської сільської ради, ОСОБА_2 , 1977 року народження, фактично не проживає за адресою АДРЕСА_1 , з 2019 року.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на те, що обставини, на які посилалася позивач, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, не спростовані відповідачем, вони підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 16, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 150, 156 ЖК УРСР, ст. ст. 4, 13, 76, 80, 81, 89, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі по 1073,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Лемак