Житомирський апеляційний суд
Категорія 18 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

за участі секретаря судового засідання Бузган А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №295/15568/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_3

на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 28 вересня 2023 року, яке ухвалене під головуванням судді Лєдньова Д.М. в м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Із урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути у солідарному порядку з відповідачів заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 31 березня 2008 року №0 станом на 09 листопада 2020 року у сумі 2 520 911,74 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 1 422 516,48 грн, заборгованості за процентами 254 554,14 грн, пені 479 756 грн, інфляційного збільшення суми боргу 172 321,96 грн, трьох процентів річних 115 968,93 грн, штрафу за порушення умов договору 75 794,23 грн.

Позов обґрунтований тим, що 31 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (позичальник) укладений договір про надання споживчого кредиту №0. За умовами договору банк надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 180 000 дол.США. На забезпечення основного зобов`язання ОСОБА_2 (іпотекодавець) 31 березня 2008 року уклала з АКІБ «УкрСиббанк» договір іпотеки (нерухомого майна), згідно з яким передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , та земельну ділянку з кадастровим номером 18101366:00:04:010:0016, розташовану за вказаною адресою. Також на забезпечення кредиту між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 (поручитель) 31 березня 2008 року укладений договір поруки №0/п. Між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 27 лютого 2009 року укладена додаткова угода №1 до договору про надання споживчого кредиту, якою досягнута домовленість про зміну графіка погашення кредиту. Між АКІБ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» 08 грудня 2011 року був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, згідно з умовами якого останнє набуло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та укладеними на його забезпечення договорами. Між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 27 червня 2013 року укладений додатковий договір №2 до договору про надання споживчого кредиту, за умовами якого заборгованість за кредитом переведена в національну валюту. Також між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 27 червня 2013 року укладений договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки. Між ПАТ «Дельта Банк», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 27 червня 2013 року укладений додатковий договір №1 до договору поруки. У подальшому ПАТ «Дельта Банк» було віднесено до категорії неплатоспроможних та проведений аукціон з продажу його активів у зв`язку з ліквідацією, на якому було продано право вимоги за кредитним договором від 31 березня 2008 року №0 та відповідними забезпечувальними договорами. Переможцем електронних торгів став ОСОБА_1 , який придбав активи ПАТ «Дельта Банк». На підставі договору від 01 лютого 2018 року №162/К про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги ПАТ «Дельта Банк» відступило ОСОБА_1 право вимоги до позичальника, іпотекодавця, поручителя, зазначених у додатку до цього договору, тобто позивачу відступлено право вимоги за кредитним договором від 31 березня 2008 року №0 та забезпечувальними договорами. Отже, позивач набув усіх прав кредитора за вказаними договорами.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 28 вересня 2023 року позов задоволений частково. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором кредиту від 31 березня 2008 року у сумі 1 885 387 грн, із них: заборгованість за тілом кредиту 1 422 516,48 грн, заборгованість за процентами 116 340,10 грн, пеня 20 000 грн, штраф 50 000 грн, три проценти річних, нарахованих на підставі частини другої ст.625 ЦК України, за період із 14 липня 2018 року по 09 листопада 2020 року 107 256,20 грн, інфляційне нарахування відповідно до частини другої ст.625 ЦК України за період і 14 липня 2018 року по 09 листопада 2020 року 169 274,22 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 4 405 грн із кожної.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 подали апеляційні скарги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді спору по суті.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині, якою відмовлено у задоволенні позову, скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 31 березня 2008 року в сумі 635 524,74 грн, із яких: заборгованість за процентами 138 214,04 грн, пеня - 459 756 грн, інфляційне збільшення суми боргу за період із 14 липня 2018 року по 09 листопада 2020 року 3 047,74 грн, три проценти річних за період із 14 липня 2018 року по 09 листопада 2020 року 8 712,73 грн, штраф за порушення умов договору 25 794,23 грн.

Доводи апеляційної скарги позивач аргументує тим, що набув усіх прав кредитора та має право вимагати належного виконання відповідачами зобов`язань, у тому числі у редакції додаткового договору №2 від 27 червня 2013 року. Наполягає на тому, що нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється починаючи з моменту надання кредиту і до моменту його повернення. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов`язання сплатити кредит та проценти за користування ним за весь час фактичного користування кредитом. Ним 14 травня 2018 року надіслана вимога про сплату заборгованості за кредитом. Строк повернення кредиту закінчився 13 липня 2018 року, тобто 14 липня 2018 року настало прострочення. Період із 02 лютого 2018 року по 14 липня 2018 року є періодом правомірного користування кредитними коштами, за який підлягають нарахуванню відповідні проценти. Оскільки стягненню підлягає сума заборгованості за процентами, то стягненню підлягають і нараховані на них інфляційні збільшення суми боргу та три проценти річних за період із 14 липня 2018 року по 09 листопада 2020 року. Неустойка підлягає стягненню в повному обсязі, оскільки суд першої інстанції не навів жодних підстав для зменшення її розміру. Заявлений ним розмір неустойки не є значним, а є цілком співмірним із сумою простроченого боргу за майже семирічний період прострочення.

Відповідач ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не набув права здійснювати фінансові операції відносно боржника, оскільки за умовами договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги у нього виникло лише право вимагати виконання зобов`язань у розмірі та обсязі, які існували на момент укладення цього договору, без можливості нарахування додаткових процентів і неустойки, право на нарахування яких мав первісний кредитор. У розрахунок оплати слід врахувати 200 624,30 грн від 27 червня 2013 року та 368 200 грн оплати за період із 25 травня 2018 року по 24 жовтня 2019 року.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивача ОСОБА_2 просить ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги відмовити та врахувати у розрахунок оплати здійсненні кредитору у розмірі 200 624,30 грн від 27 червня 2013 року та 368 200 грн оплати за період із 25 травня 2018 року по 24 жовтня 2019 рік.

У судовому засіданні апеляційної інстанції учасниками справи подана спільна заява сторін: позивача ОСОБА_1 , відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про затвердження мирової угоди, яка ними укладена на наступних умовах:

ОСОБА_2 (боржник), ОСОБА_3 (поручитель) та ОСОБА_1 (кредитор) визнають, що заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 31 березня 2008 року №0, додатковим договором від 27 червня 2013 року №2 та додатковим договором від 06 серпня 2024 року №3 до кредитного договору №0 боржника та поручителя перед кредитором на 06 серпня 2024 року - 273 000 грн: із яких тіло кредиту 273 000 грн, заборгованість за відсотками 0 грн, пеня 0 грн, штраф 0 грн, 3% річних, нарахованих на підставі частини другої ст.625 ЦК України, 0 грн, інфляційне нарахування відповідно до частини другої ст.625 ЦК України 0 грн;

кредитор засвідчує, що на момент підписання мирової угоди 06 серпня 2024 року заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 31 березня 2008 року №0, додатковим договором від 27 червня 2013 року №2 та додатковим договором від 06 серпня 2024 року №3 до кредитного договору від 31 березня 2008 року №0, та іпотечним договором від 31 березня 2008 року №б/н, договором про внесення змін та доповнень від 27 червня 2013 року до договору іпотеки б/н від 31 березня 2008 року, а також укладеним з фізичною особою ОСОБА_3 договором поруки від 31 березня 2008 року №0/п та додатковим договором поруки від 27 червня 2013 року №1 погашена в повному обсязі, шляхом отримання ОСОБА_1 готівкою 273 000 грн і будь-яких претензій немає;

сторони дійшли згоди, що будь-які зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту від 31 березня 2008 року №0, додатковим договором від 27 червня 2013 року №2 та додатковим договором від 06 серпня 2024 року №3 до кредитного договору від 31 березня 2008 року №0, та за іпотечним договором від 31 березня 2008 року №б/н, договором про внесення змін та доповнень від 27 червня 2013 року до договору іпотеки б/н від 31 березня 2008 року, а також укладеним з фізичною особою ОСОБА_3 договором поруки від 31 березня 2008 року №0/п та додатковим договором поруки від 27 червня 2013 року №1 припинено;

сторони зобов`язуються з моменту підписання та сплати боржником грошових сум, зазначених в п.1 цієї мирової угоди, не пред`являти одна до одної жодних претензій з приводу заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 31 березня 2008 року №0, додатковим договором від 27 червня 2013 року №2 та додатковим договором від 06 серпня 2024 року №3 до кредитного договору від 31 березня 2008 року №0, а також укладеним з фізичною особою ОСОБА_3 договором поруки від 31 березня 2008 року №0/п та додатковим договором поруки від 27 червня 2013 року №1 та іпотечним договором від 31 березня 2008 року №б/н, договором про внесення змін та доповнень від 27 червня 2013 року до договору іпотеки б/н від 31 березня 2008 року, в тому числі і щодо відшкодування (стягнення) суми судових витрат по судовій справі. Боржник, поручитель та кредитор, кожен самостійно несуть будь-які судові витрати, якщо такі існували та/або існують у межах судової справи №295/15568/18 (за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту). Боржник, поручитель та кредитор не компенсують один одному судові витрати (вони не стягуються з однієї особи на користь іншої);

відмова будь-якої сторони від цієї мирової угоди після її підписання не допускається;

сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

Відповідно до положень ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані інтереси інших осіб, є невиконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Статтею 373 ЦПК України, зокрема, передбачено, що в суді апеляційної інстанції сторони мають право укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про цю процесуальну дію незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу.

За змістом частини другої ст.373 ЦПК України, якщо мирова угода сторін відповідає вимогам ст.207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Матеріали справи свідчать, що договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 01 лютого 2018 року є договором, за яким банк у зобов`язаннях за кредитним договором і забезпечувальними договорами (іпотека, порука) замінений на ОСОБА_1 , як нового кредитора, у зв`язку з чим у останнього виникло право вимагати виконання зобов`язань за кредитним договором і договорами, які його забезпечують. Між сторонами виник спір щодо стягнення з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 31 березня 2008 року №0 та договорами, які його забезпечують, станом на 09 листопада 2020 року в сумі 2 520 911,74 грн, із яких: сума заборгованості за тілом кредиту 1 422 516,48 грн, сума заборгованості за процентами 254 554,14 грн, пеня 479 756 грн, інфляційне збільшення суми боргу 172 3211,96 грн, три проценти річних 115 968,93 грн, штраф за порушення умов договору 75 794,23 грн.

Сторонами на підставі взаємних поступок врегульований спір та за наслідками такого врегулювання укладена мирова угода, яка підписана сторонами цієї справи, про що останні повідомили суд спільною письмовою заявою.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди апеляційний суд роз`яснив учасникам справи наслідки такого рішення. Сторони намірів не змінили.

Враховуючи ту обставину, що умови укладеної між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мирової угоди стосуються лише їхніх прав та обов`язків, не суперечать закону й можуть бути виконані сторонами, а в матеріалах справи відсутні докази того, що умови даної угоди порушують права чи охоронювані законом інтереси третіх осіб, суд доходить висновку про можливість затвердження мирової угоди та відповідно визнання нечинним рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28 вересня 2023 року і закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.207,256,259,367-368,373-374,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про затвердження мирової угоди задовольнити.

Затвердити мирову угоду, укладену 06 серпня 2024 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на наступних умовах.

ОСОБА_2 (боржник), ОСОБА_3 (поручитель) та ОСОБА_1 (кредитор) визнають, що заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 31 березня 2008 року №0, додатковим договором від 27 червня 2013 року №2 та додатковим договором від 06 серпня 2024 року №3 до кредитного договору №0 боржника та поручителя перед кредитором на 06 серпня 2024 року - 273 000 грн: із яких тіло кредиту 273 000 грн, заборгованість за відсотками 0 грн, пеня 0 грн, штраф 0 грн, 3% річних, нарахованих на підставі частини другої ст.625 ЦК України, 0 грн, інфляційне нарахування відповідно до частини другої ст.625 ЦК України 0 грн.

Кредитор засвідчує, що на момент підписання мирової угоди 06 серпня 2024 року заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 31 березня 2008 року №0, додатковим договором від 27 червня 2013 року №2 та додатковим договором від 06 серпня 2024 року №3 до кредитного договору від 31 березня 2008 року №0, та іпотечним договором від 31 березня 2008 року №б/н, договором про внесення змін та доповнень від 27 червня 2013 року до договору іпотеки б/н від 31 березня 2008 року, а також укладеним з фізичною особою ОСОБА_3 договором поруки від 31 березня 2008 року №0/п та додатковим договором поруки від 27 червня 2013 року №1 погашена в повному обсязі, шляхом отримання ОСОБА_1 готівкою 273 000 грн і будь-яких претензій немає.

Сторони дійшли згоди, що будь-які зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту від 31 березня 2008 року №0, додатковим договором від 27 червня 2013 року №2 та додатковим договором від 06 серпня 2024 року №3 до кредитного договору від 31 березня 2008 року №0, та за іпотечним договором від 31 березня 2008 року №б/н, договором про внесення змін та доповнень від 27 червня 2013 року до договору іпотеки б/н від 31 березня 2008 року, а також укладеним з фізичною особою ОСОБА_3 договором поруки від 31 березня 2008 року №0/п та додатковим договором поруки від 27 червня 2013 року №1 припинено.

Сторони зобов`язуються з моменту підписання та сплати боржником грошових сум, зазначених в п.1 цієї мирової угоди, не пред`являти одна до одної жодних претензій з приводу заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 31 березня 2008 року №0, додатковим договором від 27 червня 2013 року №2 та додатковим договором від 06 серпня 2024 року №3 до кредитного договору від 31 березня 2008 року №0, а також укладеним з фізичною особою ОСОБА_3 договором поруки від 31 березня 2008 року №0/п та додатковим договором поруки від 27 червня 2013 року №1 та іпотечним договором від 31 березня 2008 року №б/н, договором про внесення змін та доповнень від 27 червня 2013 року до договору іпотеки б/н від 31 березня 2008 року, в тому числі і щодо відшкодування (стягнення) суми судових витрат по судовій справі. Боржник, поручитель та кредитор, кожен самостійно несуть будь-які судові витрати, якщо такі існували та/або існують у межах судової справи №295/15568/18 (за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту). Боржник, поручитель та кредитор не компенсують один одному судові витрати (вони не стягуються з однієї особи на користь іншої).

Відмова будь-якої сторони від цієї мирової угоди після її підписання не допускається.

Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

Наслідки укладення мирової угоди, зміст ст.ст.207-208 ЦПК України сторонам роз`яснено.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 28 вересня 2023 року визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексу судового рішення.

Повний текст ухвали складений 12 серпня 2024 року.

Головуюча Судді: