Справа № 161/238/24
Провадження № 2-о/161/99/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Черняка В.В.,

присяжних Кошмели В.В., Манзюка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Ленічевої Н.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника особи, щодо якої вирішується питання визнання її недієздатною, ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Антонюк Л.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління охорони здоров`я Луцької міської ради, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вказаною заявою, яку обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його рідним братом. Особа є інвалідом І-А групи, має локалізовану (фокальну) (парціальну) симптоматичну епілепсію та епілептичні синдроми з комплексними парціальними судомними нападами, тетрапарез, генералізована симптоматична епілепсія з частими поліморфними нападами. Потребує постійного стороннього догляду, оскільки не може висловлювати свої думки, позбавлений здатності контролювати свої дії, не може обслуговувати себе в побуті. Має затримку психоемоційного розвитку.

Покликаючись на викладені обставини, заявник просить суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, встановити над ним опіку та призначити йому опікуна.

Ухвалою суду від 08 січня 2024 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Ухвалою суду від 30 січня 2024 року у справі призначено судово-психіатричну експертизу на час виконання якої провадження було зупинено.

Ухвалою суду від 15 травня 2024 року провадження у справі було поновлено та залучено адвоката особи, щодо якої ставиться питання про визнання недієздатною.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що його матір на разі перебуває за кордоном, батько участі у вихованні дітей не приймає.

Представник ОСОБА_3 адвокат Здига Д.В. заяву підтримав у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Антонюк Л.Є. проти задоволення заяви не заперечила.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,є інвалідом І-А групи, має локалізовану (фокальну) (парціальну) симптоматичну епілепсію та епілептичні синдроми з комплексними парціальними судомними нападами, тетрапарез, генералізована симптоматична епілепсія з частими поліморфними нападами, затримку психоемоційного розвитку (а.с. 9,10,12, 15).

У відповідності до ч. 1 ст. 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта № 122 від 06 травня 2024 2024 року Волинської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді глибокої розумової відсталості. Особа не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Ознаки значного поліпшення стану здоров`я чи одужання ОСОБА_3 відсутні (а.с.36-37).

Із ч. 1 ст. 39 ЦК України вбачається, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заява в частині визнання особи недієздатною є підставною та обґрунтованою.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Що стосується вимог про призначення опікуна, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування чи опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

У відповідності до ч.1 ст.55 Цивільного Кодексу України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Відповідно до п.п.2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Управлінням охорони здоров`я Луцької міської ради на адресу суду надано подання про встановлення опіки над ОСОБА_3 та призначення його опікуном ОСОБА_1 (а.с.48-50).

Згідно наданих матеріалів та подання Управління охорони здоров`я Луцької міської ради умови проживання майбутнього опікуна та недієздатної особи вивчені, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов.

З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 листопада 2021 року ОСОБА_3 було визнано недієздатним строком на два роки, його опікуном призначено ОСОБА_4 (а.с.16). На час подачі розглядуваної заяви строк дії рішення минув.

Суд зауважує, що подання органу опіки та піклування має рекомендаційний характер.

Суд не знаходить підстав для призначення опікуном ОСОБА_1 , оскільки недієздатний має двох працездатних батьків, в тому числі матір вже опікувалася над ним. Відомості про неможливість здійснення обов`язків опікуна за станом здоров`я чи з інших об`єктивних причин з її боку відсутні.

Об`єктивних причин призначення ОСОБА_1 опікуном на братом з різницею у віці в два роки за умови наявності двох батьків старшого віку немає.

Суд має сумніви щодо усвідомлення заявником особливостей здійснення опіки, обсягу відповідальності, що стоїть за вказаним статусом, необхідності приділяти недієздатному весь свій час.

Станом на сьогоднішній день саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном.

Натомість, суд зауважує, що подання (заява) Управлінням охорони здоров`я Луцької міської ради про призначення ОСОБА_1 опікуном над недієздатним братом не містить визначення конкретних обставин, які зумовлюють необхідність призначення його опікуном.

Вказана заява містить позитивну характеристику особи заявника щодо наявності якостей, які дозволяють останньому бути опікуном, однак причин у зв`язку з якими один з батьків недієздатного не може виконувати своїх обов`язків не зазначено.

Орган опіки та піклування, вносячи на розгляд суду подання про призначення ОСОБА_1 опікуном вказаних обставин не дослідив, не вказав, чому ОСОБА_4 , яка вже виконувала функції опікуна, не може бути призначена ним ще раз.

Тимчасове перебування особи за кордоном у даному випадку не є належною обставиною, що зумовлює неможливість здійснення опіки над недієздатним сином.

Крім того, суд припускає, що заява ОСОБА_1 щодо бажання стати опікуном недієздатного фактично спрямована на створення штучних передумов для отримання відстрочки від виконання військового обов`язку.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення заяви в частині призначення заявника опікуном над недієздатним ОСОБА_3 відступні.

Відтак, заява підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного, ст.ст. 36, 37, 55, 59, 60 ЦК України та керуючись ст.ст. 116, 293, 294, 295, 296, 298, 299, 300 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - недієздатним.

Строк дії рішення про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним встановити у 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили.

В задоволені решти вимог - відмовити.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за 15 днів до закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 300 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 31 травня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк

Присяжні В.В. Кошмела

В.В. Манзюк