КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 761/13779/24

25 листопада 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Рейнарт І.М.

при секретарі - Уляницькій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»Іжаківського Олега Валерійовича на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Мальцева Д.О., у цивільній справіза позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, в якому просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 05жовтня 2021 року, за реєстровим № 11456, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № від 09січня 2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та ОСОБА_1 , як позичальником, у сумі 26984,78 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 25 липня 2024 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 05 жовтня 2021 року за реєстровим № 11456 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № від 09 січня 2020 року, укладеним між ТОВ «Інфінанс», як банком та ОСОБА_1 , як позичальником у сумі 26984,78 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б, код ЄДРПОУ 3699749) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1215, 00 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 610,00 грн.

Зазначено, що заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16квітня 2024 року продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Савчак Ярослава Олеговича про ухвалення додаткового рішення - задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б, код ЄДРПОУ 3699749) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 000,00 грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»Іжаківський Олег Валерійович подав апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в ухваленні додаткового рішення та стягнення витрат на правову допомогу в повному обсязі.

В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що додаткове рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що додаткове рішення у справі ухвалюється у разі, якщо стороною були заявлені такі витрати, але при винесенні рішення питання розподілу таких витрат не вирішувалось. В даній справі такі витрати не були заявлені до винесення рішення.

У разі відсутності обґрунтування поважності причин неподання доказів, що підтверджують розмір понесених стороною судових витрат, до закінчення судових дебатів, суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Окрім того, заяву про ухвалення додаткового рішення у справі відповідач не отримував. Позивач відповідну заяву із додатками - доказами на підтвердження понесених витрат стороні відповідача не надсилав. Таким чином, відповідач був позбавлений можливості подати заперечення на заяву про стягнення таких витрат та щодо ухвалення додаткового рішення у справі.

Також сторона відповідача вважає, що витрати на правничу допомогу, які судом першої інстанції було стягнуто із відповідача, не відповідають критерію їх реальності в зв`язку з відсутністю факту їх дійсності та необхідності, а також , що заявлені витрати на правничу допомогу не відповідають критерію розумності та вважає їх завищеними у справі, яка не відноситься до категорії складних.

Справа про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не є складною та відноситься до категорії малозначних і доводи, наведені в позовній заяві (рішенні суду), ґрунтуються на загально відомих висновках, які зазначені в постановах Великої Палати Верховного Суду, і практику за категорією таких справ слід вважати установленою. Саме такі висновки покладені в основу позовної заяви, а тому гонорар адвоката в такому розмірі не відповідає критеріям співмірності, (ч.4 ст. 137 ЦПК України).

У письмових поясненнях представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Савчак Ярослав Олегович просить апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» залишити без задоволення, а додаткове рішенняШевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року- без змін, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням усіх норм процесуального права, із правильним тлумаченням норм матеріального права.

Зазначає, що при прийнятті додаткового рішення суд першої інстанції врахував усі обставини справи та вірно застосував нормичинного законодавства.

На спростування доводів апеляційної скарги відповідача вказує, що сторона позивача надала докази понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу разом із поданням позовної заяви. Із позовною заявою позивач подав до суду копію договору, оригінал ордеру, копію актів і копію розрахунку, а також копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.Усі сторони у справі від суду отримали свій екземпляр позовної заяви з додатками.

Жодна норма цивільного законодавства не передбачає для будь-якого учасника справи обов?язку надсилання заяви про ухвалення додаткового рішення (як процесуального документу) іншим учасникам справи.

Єдина норма, на яку посилається апелянту доводах апелґційної скарги, це ст. 83 ЦПК України, але вона не стосується заяви про ухвалення додаткового рішення, а стосується лише доказів у справі.

Твередження відповідача про те, що позивач обов?язково мав надати на підтвердження витрат квитанцію про сплату адвокату коштів не відповідають законодавству та позиціям Верховного Суду.

Звертає увагу на те, що відповідач у першій інстанції не заперечував проти розміру витрат позивача та доказів їх понесення.

Вважає, що зазначені відповідачем приклади судової практики не є релевантними, як в частині обсягу наданих послуг, так і в частині цінової політики ринку професійної правничої допомоги.

В судове засідання, призначене судом апеляційної інстанції, учасники справи не з`явились. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції учасники справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Савчака Ярослава Олеговича на адресу суду апеляційної інстанції 22 листопада 2024року надійшла заява про розгляд справи без участі сторони позивача. Подані письмові пояснення на апеляційну скаргу підтримує.

Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв?язку із неявкою цієї особи до суду.

Відповідно до вимог статті 128, 130, 211, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності позивача ОСОБА_1 , відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала Олександра Олександровича.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовомдо Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, в якому просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 05жовтня 2021 року за реєстровим № 11456 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № від 09січня 2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» та ОСОБА_1 , як позичальником, у сумі 26984,78 грн.

У позовній заяві позивачем наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та планує понести, що складається із: витрат на професійну правниччу допомогу - 12 000,00 грн; судового збору за подання заяви немайнового характеру - 1211, 20 грн; судового збору за подання заяви про забезпечення позову, із долученням договору про надання професійних правничих послуг адвоката № 21-03/2024 від 21 березня 2024 року, укладеного між Адвокатським бюро «Савчак» та ОСОБА_1 , як клієнтом; акта щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт приймання-передачі професійних правничих послуг адвоката № 1 від 10 квітня 2024 року згідно із договором про надання професійних правничих послуг адвоката № 21-03/2024 від 21 березня 2024 року; розрахунку згідно із договором про надання професійних правничих послуг адвоката № 21-03/2024 від 21 березня 2024 року (а.с. 1-41).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Судом першої інстанції постановлено проводити розгляд справи за правилами позовного провадження у спрощеному порядку без виклику сторін (а.с. 45-46).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16 квітня 2024 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову (а.с. 49-50).

У відзиві на позовну заяву відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» просило відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , у тому числі, у стягненні із відповідача на користь позивача витрат на наданя правничої допомоги, з викладенням своїх заперечень у клопотанні про зменшення витрат на правничу допомогу (а.с. 58-64, 65-69).

В обгрунтування доводів про зменшення витрат на правничу допомогу сторона відповідача зазначала, що в договорі про надання правничих послуг від 21 брезня 2024 року вказана вартість правничих послуг в розмірі 11 000,00 грн. Натомість, позивач та його представник заявляють до стягнення - 12 000,00 грн. Вартість наданих послуг є неспівмірною із наданими адвокатом послугами, а також відсутні докази оплати позивачем таких послуг. Також вважав завищеною вартість правничих послуг, вказаних представником в детальному описі робіт.

Просив суд врахувати, що справа про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не є складною та відноситься до категорії малозначних і доводи наведені в позовній заяві грунтуються на загально відомих висновках, які зазначені в постановах Великої Палати Верховного Суду, і практику за категорією таких справ слід вважати установленою.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 25 липня 2024 року позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 05 жовтня 2021 року за реєстровим № 11456 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за Кредитним договором № від 09 січня 2020 року, укладеного між ТОВ «Інфінанс» як банком та ОСОБА_1 як позичальником у сумі 26984,78 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б, код ЄДРПОУ 3699749) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1215, 00 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 610,00 грн.

Судовим рішення від 25 липня 2024 року питання щодо розподілу понесених позивачем витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, не вирішувалось.

Учасниками справи рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 25 липня 2024 року не оскаржувалось.

11 вересня 2024 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшла заява від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Савчака Ярослава Олеговича про ухвалення додаткового рішення, в якій він просив стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 11 000,00 грн, посилаючись на те, що докази понесення витрат на оплату послуг адвоката наявні в матеріалах справи і були надані суду разом із поданням позовної заяви (а.с. 85-86).

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Савчак Ярослава Олеговича про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б, код ЄДРПОУ 3699749) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 000,00 грн.

Ухвалюючи додаткове судове рішення у справі, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що на підтвердження понесених витрат позивачем надано: договір № 21-03/2024 від 21.03.2024, акт щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт приймання-передачі професійних правничих послуг адвоката №1 від 10.04.2024 згідно із договором про надання професійних правничих послуг адвоката №21-03/2024 від 21.03.2024, розрахунок згідно із договором про надання професійних правничих послуг адвоката №21-03/2024 від 21.03.2024 року на суму 11 000,00 грн.

Розмір понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката на суму 11 000,00 грн є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами та наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом зазначених робіт та значенням справи для позивача, а відтак, слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 11 000, 00 грн.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду у повній мірі погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до загального правила розподілу судових витрат між сторонами, шо передбачено частиною 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог - частина 2 статті 141 ЦПК України.

За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У справі, яка переглядається в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, встановлено, що представництво інтересів позивача ОСОБА_1 в суді першої інстанції здійснював адвокат - Савчак Ярослав Олегович на підставі ордера серія АА № 1196810 від 10 квітня 2024 року, виданого Адвокатським бюро «Савчак» (а.с. 34).

Представник позивача разом з першою заявою по суті спору (у позовній заяві) просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу, попередній (орієнтовний) розмір яких становить 12 000,00 грн.

До позовної заяви долучено договір про надання професійних правничих послуг адвоката № 21-03/2024 від 21 березня 2024 року, укладений між Адвокатським бюро «Савчак» та ОСОБА_1 , якклієнтом; акт щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт приймання-передачі професійних правничих послуг адвоката № 1 від 10 квітня 2024 року згідно із договором про надання професійних правничих послуг адвоката № 21-03/2024 від 21 березня 2024 року; розрахунок згідно із договором про надання професійних правничих послуг адвоката № 21-03/2024 від 21 березня 2024 року (а.с. 1-41).

З акту приймання-передачі професійних правничих послуг адвоката № 1 від 10 квітня 2024 року вбачається, що адвокатом Савчаком Ярославом Олеговичем надані клієнту ОСОБА_3 унаступні послуги з надання правової допомоги: пошук інформації по виконавчому провадженню № 67766753 та консультація клієнта відносно можливих дій та наслідків, витрачено 1 годину, вартістю 2 000,00 грн; направлення адвокатського запиту до приватного виконавця, витрачено 0,5 години, вартістю 1 000,00 грн; складання позовної заяви, витрачено 2,5 години, вартістю 5 000,00 грн; складання заяви про забезпечення позову, витрачено 1,0 годину, вартістю 2 000,00 грн; пошук та аналіз судової практики, у тому числі ВП ВС, по порушеним питанням, витрачено 0,5 години, вартістю 1 000,00 грн (а.с.40).

Загальна вартість таких послуг оцінена в сумі 11 000,00 грн, яку сторона позивача просила стягнути з відповідача.

Стороною відповідача Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у відзиві на позовну заяву подані заперечення щодо розміру витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, а також клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.

Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15).

Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу на стадії розгляду справи в суді першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Таким чином, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137, частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, додатковій постанові Верховного Суду від 28 травня 2021 року у справі № 727/463/19, постановах Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 02 червня 2022 року у справі № 15/8/203/20.

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зауважила, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України.

Із наданих та досліджених доказів на підтвердження витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги в суді першої інстанції, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що стороною позивача дотримано визначений процесуальним законом порядок, а саме, заявлено клопотання про відшкодування судових витрат у встановлений процесуальним законом строк, та доданіпідтверджуючі документи.

Оцінюючи подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду встановила, що зазначені позивачем витрати на правничу допомогу адвоката, які включають послуги: пошук інформації по виконавчому провадженню № 67766753 та консультація клієнта відносно можливих дій та наслідків, вартістю 2 000,00 грн; направлення адвокатського запиту до приватного виконавця, вартістю 1 000,00 грн; пошук та аналіз судової практики, вартістю 1 000,00 грн, мають організаційний характерта зводяться до єдиної дії - формування правової позиції позивача і за своєю суттю не можуть бути віднесені до правової допомоги, як окремі послуги.

Витрати та тривалість такої роботи адвоката, що стосуються складання позовної заяви, вартістю 5 000,00 грн, складання заяви про забезпечення позову, що подана одночасно з позовом, вартістю 2 000,00 грн, є завищеними, належним чином не обґрунтованими, що суперечить критерію розумності розміру таких витрат.

За таких обставин, надавши оцінку доказам щодо понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції, врахувавши складність справи, суть спору(визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню), характер послуг,розгляд справи в суді першої інстанції в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи, клопотання сторони відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про зменшення витрат на правову допомогу, а також необхідність дотримання критерію розумності та справедливості, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що співмірним, розумним та необхідним у межах розгляду цієї справи в суді першої інстанції є розмір судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»про те, що стороною позивача не надано доказів, які підтверджують фактичне перерахування (сплату) понесених витрат колегія суддів відхиляє, оскільки витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується постановами Верховного Суду у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

Аргумент апеляційної скарги відповідача про те, що заяву про ухвалення додаткового рішення у справі відповідач не отримував та був позбавлений можливості податизаперечення на заяву простягнення витрат на надану позивачеві професійну правничу допомогу є необґрунтованим з огляду на те, що докази понесення витрат на правничу допомогу є складовими першої заяви позивача по суті спору (позовної заяви), а не подані окремо на підтвердження понесених таких витрат до заяви про ухвалення додаткового судового рішення у справі. Своїм правом на подання заперечення щодо розміру витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, сторона відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» скористалась у відзиві на позовну заяву, а також подала клопотання про зменшення витрат на правову допомогу.

У заяві про ухвалення додаткового судового рішення сторона позивача посилалась лише на те, що рішенням суду першої інстанції по суті вирішення спору питання щодо розподілу фактично понесених позивачем витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, не вирішено, а тому відповідно до вимог статті 270 ЦПК України способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення судом додаткового судового рішення.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»Іжаківського Олега Валерійовича на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року слід задовольнити частково, а оскаржуване додаткове рішення - змінити, зменшивши суму витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь позивача ОСОБА_2 , з 11 000,00 грн до 6 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 19, 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст.ст.15, 62, 133, 137, 141, 270, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»Іжаківського Олега Валерійовича задовольнити частково.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 вересня 2024 року змінити, зменшивши суму витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 11 000,00 грн до 6 000,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий Судді: