РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/432/24

2/609/206/2024

27 травня 2024 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Катерняк О.М.

з участю секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ під час підготовчого розгляду цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

учасники справи - не з`явилися,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (далі відповідачі) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, що залишилося після смерті його батька ОСОБА_4 .

2. Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 і після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із права власності на: - земельну ділянку, розташовану в с. Сураж Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0,0564га, кадастровий номер :02:012:0048, цільове призначення для особистого селянського господарства; - земельну ділянку, розташовану в с. Сураж Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0,1564га, кадастровий номер :02:012:0049, цільове призначення для особистого селянського господарства; - земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_1 в розмірі 0,2500га, кадастровий номер :02:012:0047, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами у АДРЕСА_1 . На випадок своєї смерті померлий зробив розпорядження згідно якого призначив позивача та його брата відповідача у справі ОСОБА_2 в рівних частках спадкоємцями усього належного йому майна, склавши заповіт. Спадщину після смерті батька позивач прийняв, оскільки на день його смерті проживав з ним в одному господарстві. Коли позивач звернувся в нотаріальну контору по питанню успадкування майна, то отримав відмову, оскільки не підтверджено факт його постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підставі викладеного, просить визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті батька, а саме на житловий будинок та земельні ділянки.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 27 березня 2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду на 24 квітня 2024 року.

4. Ухвалою суду від 24 квітня 2024 року підготовче засідання відкладено на 27 травня 2024 року.

5. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності з повним підтриманням та визнанням позовних вимог.

Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

7. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

8. Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) підтверджується, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шумськ Шумського району Тернопільської області.

9. Відповідно до Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 12 червня 1987 року виданого на підставі рішення виконкому Шумської районної ради народних депутатів №130 від 22 травня 1987 року вбачається, що жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить ОСОБА_4 на праві особистої власності.

10. Згідно із Реєстровим написом на документі про право особистої власності від 12.06.1987 вбачається, що вищевказаний жилий будинок по АДРЕСА_1 , зареєстровано в Кременецькому бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_4 по праву особистої власності та записано в реєстрову книгу №1 стор. 321 за реєстровим №13.

11. Відповідно до довідки №18 від 30.01.2024, виданої Комунальним підприємством «Шумське бюро технічної інвентаризації» про технічні показники об`єкта нерухомого майна, наявність (відсутність) нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту, перепланування вбачається, що станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 зареєстровано в бюро технічної інвентаризації за реєстровим №13 за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок з господарськими будівлями, виданого на підставі рішення виконкому Шумської районної Ради народних депутатів №130 від 22.05.1987.

12. 09 січня 2024 року ОСОБА_1 в КП «Шумське БТІ» виготовив технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 .

13. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-018 від 30.07.2018 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №141955106 від 19.10.2018 вбачається, що право власності на земельну ділянку площею 0,25га, кадастровий номер :02:012:0047, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі рішення Шумської міської ради Тернопільської області №2091 від 07.09.2018.

14. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-018 від 30.07.2018 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №141958186 від 19.10.2018 вбачається, що право власності на земельну ділянку площею 0,1564га, кадастровий номер :02:012:0049, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Сураж, Шумського району Тернопільської області зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі рішення Шумської міської ради Тернопільської області №2091 від 07.09.2018.

15. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-018 від 30.07.2018 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №141956568 від 19.10.2018 вбачається, що право власності на земельну ділянку площею 0,0564га, кадастровий номер :02:012:0048, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с. Сураж, Шумського району Тернопільської області зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі рішення Шумської міської ради Тернопільської області №2091 від 07.09.2018.

16. На випадок своєї смерті ОСОБА_4 26 вересня 2019 року зробив заповітне розпорядження, яким: все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Заповіт посвідчений 26 вересня 2019 року секретарем виконавчого комітету Васьковецької сільської ради Шумського району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за №24.

17. Згідно із довідкою №221 від 03.10.2023 виданою Шумською міською радою Тернопільської області слідує, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею до дня смерті були зареєстровані: сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , невістка ОСОБА_6 , онуки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

18. Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 підтверджується, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

19. 08 лютого 2024 року комісія Шумської міської ради Тернопільської області в складі: старости Васьковецького старостинського округу Горобець І.В., жителів с. Васьківці - Шпалярчук Н.В. та ОСОБА_11 склали Акт обстеження житлово-побутових умов проживання за №26. Відповідно до акту вбачається, що зі слів сусідів виявлено, що ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав за адресою АДРЕСА_2 . Разом з ним до дня смерті проживав без реєстрації його син ОСОБА_1 , який здійснював за ним догляд та поховав його.

20. На підтвердження факту родинних відносин між померлим ОСОБА_4 та сторонами по справі позивачем надано, а судом оглянуто та досліджено наступні документи:

- свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , відповідно до якого слідує, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Сураж Шумського району Тернопільської області, його батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

- свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , відповідно до якого слідує, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Сураж Шумського району Тернопільської області, його батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

- свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 , відповідно до якого слідує, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Сураж Шумського району Тернопільської області, її батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

21. Своєю Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 січня 2024 року державний нотаріус Кременецької державної нотаріальної контори Віталій Остапчук відмовив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вони не прийняли спадщини.

ІV. Оцінка Суду.

22. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

23. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідачі позов визнали, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

24. Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

25. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

26. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

27. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

28. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

29. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

30. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

31. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

32. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

33. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

34. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.

Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

35. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

36. Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

37. У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Як слідує із досліджених матеріалів справи, померлий ОСОБА_4 , зробивши відповідне розпорядження, заповів все своє майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Своєю заявою від 10 жовтня 2023 року, адресованою нотаріальним органам відповідач ОСОБА_2 відмовився від належної йому частки у спадщині, яка залишилась після смерті його батька ОСОБА_4 .

Крім того, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до суду заяви, якими не заперечували проти визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті їх батька ОСОБА_4 .

38. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

39. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

40. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

41. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як це визначено в ст. 81 ч.1 п. г Земельного кодексу України.

42. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

В даний час у позивача виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме, на житловий будинок та земельні ділянки, як спадкове майно за заповітом, після смерті батька ОСОБА_4 .

Суд знаходить, що в даних правовідносинах виникнення права власності у позивача пов`язується з правом спадкування.

43. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

44. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

45. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

46. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

47. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

48. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок та земельні ділянки в нотаріальній конторі не може, відповідачі не заперечували проти задоволення позовних вимог, право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

49. Згідно з ч.1ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 4211 грн.

З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачами до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, тобто у розмірі 2105,50 грн.

Керуючись статтями 15, 16, 328, 392, 1216, 1218, 1219, 1220, 1222, 1225, 1233, 1235, 1268, 1270, Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 76, 77, 81, 82, 89, 142, 200, 206 Цивільного процесуального кодексу, суд

У Х В А Л И В :

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити повністю.

2.Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) право власності на спадкове майно за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складається із: - права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 ; - права власності на земельну ділянку, яка розташована в с. Сураж Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0,0564га, кадастровий номер земельної ділянки :02:012:0048, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства; - права власності на земельну ділянку, яка розташована в с. Сураж Кременецького району Тернопільської області в розмірі 0,1564га, кадастровий номер земельної ділянки :02:012:0049, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства; - права власності на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 в розмірі 0,2500га, кадастровий номер земельної ділянки :02:012:0047, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

3.Повернути позивачу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову в розмірі 2105,50 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 27 травня 2024 року.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК