Справа № 309/1365/24
Провадження № 2/309/332/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі:головуючого-судді Ткач О.О.,

за участю секретаря судового засідання Гелетей Д.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

приватного виконавця Романа Р.М.,

представника АТ «КредіАгріколь Банк» Ільків С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Бітюра А.А., заінтересовані особи: приватний виконавець Роман Р.М., АТ «КредіАгріколь Банк», на рішення приватного виконавця Роман Р.М., -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною скаргою, в якій просить скасувати постанови приватного виконавця Роман Р.М. про накладення арешту на рахунки та все рухоме та нерухоме майно.

Свою скаргу мотивує тим, що 01.03.2024 при спробі зняття коштів з карткового рахунку виявилося, що на нього накладено арешт. Через додаток «Дія» він з`ясував, що арешт наклав приватний виконавець Роман Р.П. У офісі приватного виконавця той роз`яснив, що арешт накладено у зв`язку з постановою Хустського районного суду про сплату боргу «КредіАгріколь Банку». Дізнавшись рахунок він пішов виконувати рішення суду. Вказану суму він сплатив повністю, однак дізнавшись, що виконавець не вправі стягувати з нього виконавчий збір у сумі 31 163, 32 грн, він його не сплатив. Того ж дня у додаток «Дія» надійшла постанова про арешт всього рухомого і нерухомого майна. Вважає, що приватний виконавець перевищив свої повноваження, наполягає на скасуванні постанов.

Заінтересованою особою АТ «КредіАгріколь Банк» подано заперечення на скаргу у якій просить у задоволенні скарги відмовити. Вказує, що рішенням суду стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитом у сумі 307 027,87 грн та 4605,42 грн. судового збору. На підставі даного рішення приватним виконавцем Роман Р.М. відкрито виконавче провадження. Цього ж дня виконавцем винесено постанову про стягнення основної винагороди в розмірі 31 163,32 грн. Цього ж дня приватним виконавцем винесено постанови про накладення арешту на коти та на майно боржника. 05.03.2024 стягувачу в рахунок погашення боргу надійшли 207 908,19 грн. та 74 940,82 грн. Таким чином рішення суду не є виконаним у повному обсязі. Також указує, що позовна заява ОСОБА_1 не відповідає вимогам 175 ЦПК України. Вказує, що чинним законодавством не передбачено надання строку на добровільне виконання рішення суду, а тому виконавець вправі при відкритті виконавчого провадження стягувати основну винагороду приватного виконавця. Вважає, що приватний виконавець правомірно наклав арешти на кошти та майно боржника.

Приватним виконавцем Роман Р.М. подано відзив на скаргу у якому просить відмовити у задоволенні скарги. Вказує, що приватним виконавцем правомірно визначено стягнення основної винагороди, та з метою забезпечення реального виконання рішення суду винесено постанови про арешт коштів. Вважає, що заявником не надано доказів порушення його прав.

Заявником ОСОБА_1 подано відповідь на заперечення представника АТ «КредіАгріколь Банк» та відповідь на відзив приватного виконавця, у яких посилається зокрема на неспіврозмірність вартості арештованого майна з сумою боргу.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заявлені вимоги, вказав, що сплатив майже всю суму заборгованості, яка підлягає стягненню, а тому продовження існування арешту на його рахунки та все нерухоме та рухоме майно є неспіврозмірним із тією сумою, що залишилася до стягнення; крім того, звернув увагу суду, на те, що такий арешт по суті блокує його підприємницьку діяльність та можливість отримання доходів, оскільки він пенсіонер, має на утриманні неповнолітніх дітей, і інших джерел доходу у нього немає.

Приватний виконавець Роман Р.М. заперечив проти задоволення заяви, вказавши, що арешти накладено правомірно.

Представник заінтересованої особи АТ «КредіАгріколь Банк» Ільків С.М. просила у задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.74 Закону України«Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст.448ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що постановою приватного виконавця Роман Р.М. відкрито виконавче провадження ВП №74323872 з примусового виконання виконавчого листа №309/1645/23 від 25.01.2024, виданого Хустським районним судом Закарпатської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «КредіАгріколь Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 307 027,87 грн та 4605,42 грн. судового збору.

Цього ж дня приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 31 163,32 грн.

Також 01.03.2024 приватним виконавцем Роман Р.М. у ВП №743238872 винесено постанову про арешт коштів боржника та постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1 .

Згідно квитанції від 04.03.2024 ОСОБА_1 сплатив на рахунок приватного виконавця Роман Р.М. 150 000 грн., з призначенням платежу заборгованість за виконавчим листом №309/1645/23 від 25.01.2024;згідно квитанції від 04.03.2024 ОСОБА_1 сплатив на рахунок приватного виконавця Роман Р.М. 79 199 грн., з призначенням платежу заборгованість за виконавчим листом №309/1645/23 від 25.01.2024; згідно квитанції від 18.04.2024 ОСОБА_1 сплатив на рахунок приватного виконавця Роман Р.М. 82 434,90 грн., з призначенням платежу заборгованість за виконавчим листом №309/1645/23 від 25.01.2024.

Постановою приватного виконавця Роман Р.М. від 30.04.2024 оголошено розшук майна боржника ОСОБА_1 автомобіля марки «RENAULT», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.19Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» у чинній редакції (надалі по тексту Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Однією із засад виконавчого провадження є співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями (п.8 ч.1 ст. 2 Закону).

Відповідно до ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Також згідно ст. 31 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно ч.3 ст. 45 Закону основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Порядок накладення арешту врегульовано Розділом VII Закону.

Так ч. 6 ст. 48 Закону передбачено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно ст. 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

З аналізу вказаних норм слідує, що чинним законодавством не передбачено встановлення строку добровільного виконання рішення суду, приватним виконавцем не стягується виконавчий збір, а стягується основна винагорода в прядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. При цьому розмір такої основної винагороди визначається приватним виконавцем одночасно з відкриттям виконавчого провадження, а арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця.

Таким чином приватним виконавцем правомірно визначено розмір основної винагороди та враховано такий розмір при накладенні арешту, а твердження ОСОБА_1 про неправомірність нарахування приватним виконавцем основної винагороди суд відхиляє.

Відтак сумою, у межах якої може накладатися арешт у даному виконавчому провадженні є 342 796,61 грн. (307 027,87 + 4605,42 + 31 163,32), ОСОБА_1 сплачено 311 633,90 грн. (150 000 + 79 199 + 82 434,90), і непогашеною залишається сума боргу 31 162,71 грн.

Водночас у даному випадку суд повинен враховувати також принцип співмірності накладення арешту до розміру невиконаного зобов`язання.

Суд констатує, що наразі розмір непогашеної суми боргу є незначним та становить 10%, виконавцем накладено арешт як на грошові кошти ОСОБА_1 так а на рухоме та нерухоме майно, серед якого є автомобіль марки «RENAULT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість якого як визнано учасниками справи є значною, що є явно неспівмірним із залишком боргу. Також слід врахувати позицію боржника про те, що він є приватним підприємцем і накладання арешту на його рахунки покладає на нього надмірний тягар, позаяк обмежує можливість здійснення підприємницької діяльності. Також слід врахувати те, що як визнано учасниками справи, автомобіль марки «RENAULT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуває у заставі банку за кредитом за яким проводиться стягнення, а отже вимоги банку повинні задовольнятися в першу чергу за рахунок заставленого майна.

З урахуванням усього вищенаведеного, на думку суду, існування наразі постанови виконавця про накладення арешту на грошові кошти та рахунки боржника є неспівмірним із розміром боргу, покладає на боржника надмірний тягар, а тому відповідна постанова приватного виконавця підлягає скасуванню.

Щодо постанови приватного виконавця про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно боржника, то підстав для її скасування суд не вбачає, позаяк рішення суду не виконане у повному обсязі. На думку суду саме за рахунок рухомого майна ОСОБА_1 можна забезпечити повне виконання рішення суду.

Відтак скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.10,258-261,268,354,447,448,450,451 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Бітюра А.А., заінтересовані особи: приватний виконавець Роман Р.М., АТ «КредіАгріколь Банк», на рішення приватного виконавця Роман Р.М, задовольнити частково.

Скасувати постанову приватного виконавця Роман Р.М. про арешт коштів боржника від 01.03.2024 ВП №74323872.

У решті вимог скарги відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Хустського

районного суду: Ткач О.О.