Справа № 2/1519/7026/11
Номер провадження № 6/521/369/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Бобуйок І.А.,

секретаря судового засідання Скрипченко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі подання приватного виконавця - Колечко Дмитра Миколайовича про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно, боржниця: ОСОБА_1 , стягувач: філія Одеське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»,-

ВСТАНОВИВ:

08.05.2024 року до суду надійшло подання приватного виконавця - Колечко Дмитра Миколайовича про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно. В зазначеній заяві заявник просить суд встановити порядок виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси, що набрало законної сили 05.02.2014 року, шляхом надання дозволу на примусову реалізацію (продаж) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження нерухомого майна боржника - ОСОБА_1 , а саме: 1/2 частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 149,7 кв.м., житловою площею 80,2 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та в якому зареєстровані неповнолітні діти - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , без отримання попереднього дозволу органу опіки та піклування..

Учасники в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи, належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що дана заява не може бути задоволена виходячи з наступного.

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб, та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), регулюються розділом VI Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК).

Крім того, під час розгляду питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, суди мають керуватися, зокрема, положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з п. 10 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Суд звертає увагу заявника, що даною нормою права не передбачено можливість судді вирішити питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно, право судді надати дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно, право користування яким мають неповнолітні діти, всупереч положенням «Порядку провадження органами опіки та піклування, пов`язаною із захистом прав дитини», затвердженою постановою КМУ № 866 від 24.09.2008 року.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича перебуває виконавче провадження №66274977 виконання виконавчого листа №2/1519/7026/11, виданого 19.11.2014 року Малиновським районним судом м. Одеси, яким встановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитом у розмірі 18 321,99 доларів США (вісімнадцять тисяч триста двадцять один долар США 99 центів), що еквівалентно 146 291 грн. 93 коп. (сто сорок шість тисяч двісті дев`яносто одна гривня 93 копійки).

26.07.2021 року приватним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яка була надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення 27.07.2021 року, за вих. №4787 за адресами, вказаними у виконавчому у документі.

Згідно із вказаними постановами боржника було зобов?язано подати виконавцю декларацію про доходи та майно боржника.

Факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження підтверджується відміткою на повідомленні № 68 про вручення (03.08.2021 року) та відміткою на постанові про відкриття виконавчого провадження про її отримання під власний підпис 07.10.2021 року.

У день винесення приватним виконавцем постанови про відкриття провадження були винесені постанови про арешт майна та коштів боржника, якими було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, а також на грошові кошти всіх видів валют та банківських металів, що знаходяться на всіх рахунках боржника. Відомості про арешт рухомого та нерухомого майна боржника було внесено до відповідних державних реєстрів.

Незважаючи на те, що вказані постанови були надіслані до 34 банківських установ, станом на сьогодні, тільки вдалось виявити та списати кошти із рахунку АТ КБ «Приват Банк» у розмірі 5405,22 грн. Кошти на рахунка боржника в інших банківських установах відсутні.

Згідно відповіді ПФУ та ДФС України про джерела отримання доходів встановлено, що боржник отримує дохід в ТОВ «Екологічні технології ХХІ». 29.07.2021 року приватним виконавцем на адресу ТОВ «Екологічні технології XXI» направлена постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника ВП №66274977. Але до сьогодні кошти не надходили. Відповідно відповіді на запит до Податкової служби сума нарахованого доходу в ТОВ «Екологічні технології XXI» складає 0.00 грн. За даними МВС транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

У ході перевірки майнового стану боржника було виявлено наступне нерухоме майно: земельну ділянку, площею 0,051 га за адресою: Одеська область, Біляївський р-н, с. Нерубайське, «Глорія» садове товариство, земельна ділянка; квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , 1/2 частину будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

29.09.2021 року приватним виконавцем було проведено опис земельної ділянки, площею 0,051 га за адресою: АДРЕСА_3 , та складено відповідну постанову.

09.10.2023 року приватним виконавцем було проведено опис 1/2 частини будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та складено відповідну постанову.

Згідно матеріалів подання, законом встановлена заборона щодо примусової реалізації земельної ділянки, площею 0,051 га за адресою: Одеська область, Біляївський р-н, с. Нерубайське, товариство «Глорія», земельна ділянка, що була передана в іпотеку 17.09.2007 року ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є стягувач у даному виконавчому провадженні.

Судом встановлено, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована, як сама боржниця, так і її неповнолітні онуки: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), що підтверджується відомостями про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 04.08.2021 року за вих.№1014B/01-40.

Приватний виконавець звернувся до Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування із листом з метою отримання дозволу на примусову реалізацію майна, право користування ким мають неповнолітні. Згідно із відповіддю №3158/01-20 вих. від 07.11.2023 року у наданні відповідного дозволу виконавцеві було відмовлено.

Крім цього, приватним виконавцем було направлено запит до Центру надання Адміністративних послуг Татарбунарської міської ради для осіб (з зазначенням року народження, дати реєстрації, ступенем родинного зв?язку) зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 та чи зареєстровані за вказаною адресою неповнолітні діти. Із відповіді №06-15/020 від 25.01.2024 року на вказаний запит також стало відомо, що у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , також зареєстровані неповнолітні особи, а саме: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Приватний виконавець звернувся до служби у справах дітей Татарбунарської міської ради, як органу опіки та піклування із листом з метою отримання дозволу на примусову реалізацію майна, право користування ким мають неповнолітні. Згідно із рішенням Татарбунарської міської ради №75 від 27.03.2024 приватному виконавцю було відмовлено у наданні дозволу органу опіки та піклування.

Стосовно правомірності звернення приватного виконавця до суду із поданням про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно за виконавчим написом, використовуючи аналогію права, статтю 435 ЦПК України, суд зазначає наступне.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Суд роз`яснює приватному виконавцю, що аналогія закону та права не застосовується до правовідносин, які носять безспірний характер, тобто до Розділу 6 ЦПК України, яким врегульовані процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Суд звертає увагу заявника, що положення ст. 435 ЦПК України, регулюють вирішення судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочення або розстрочення виконання рішення суду та встановлення чи зміни способу або порядку його виконання, а не виконавчого напису, як того просить приватний виконавець.

Як зазначено в ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приватний виконавець здійснює примусове виконання, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором (п. 1 ч. 1 , ч. 3, ч. 5 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно п. 28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішення, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Вище зазначені норми чинного законодавства, не надають право суду в стадії виконання рішення суду про стягнення боргу на підставі своєї ухвали замінювати (підміняти) дозвіл органу опіки та піклування на продаж житла, в якому зареєстровані діти, оскільки питання щодо порушення прав особи на користування житлом носять ознаки спору.

Так, відповідно до п.3. розділу ІІ вказаного порядку, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування або відповідне рішення суду. Однак, ухвала суду не може замінювати дозвіл органу опіки та піклування. Ухвала про зміну порядку і способу виконання виконавчого напису не може вважатися відповідним рішенням суду.

Щодо реєстрації неповнолітньої дитини за вищезазначеною адресою, то ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» встановлено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки і піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Отже, ця норма встановлює необхідність отримання попереднього дозволу органів опіки та піклування для здійснення будь-яких угод з нерухомим майном, право власності на яке або право користування яким мають діти.

Таким чином, законодавством закріплено виключно лише за органами опіки та піклування право на надання дозволів на вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, яким володіє чи користується дитина.

Також, суд звертає увагу, що у боржниці наявне і інше майно, окрім квартири, яка знаходиться у АДРЕСА_2 , де зареєстровані неповнолітні діти, та земельна ділянка, площею 0,051 га за адресою: Одеська область, Біляївський р-н, с. Нерубайське, товариство « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що була передана в іпотеку 17.09.2007 року ВАТ «Державний ощадний банк України», а саме: 1/2 частини будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відносно, якої приватним виконавцем було винесено лише постанову про її опис.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. В ухвалі суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Керуючись ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей», ст. 1, 5, 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 5, 260, 263, 435, 446 ЦПК України СУД

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця - Колечко Дмитра Миколайовича про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно, боржниця: ОСОБА_1 , стягувач: філія Одеське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: