ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

03 грудня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області
головуючого судді: Осаулової Н.А.,
за участю секретаря: Слюсар Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Фастів в приміщенні суду заяву представника приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Бережного Ярослава Вікторовича адвоката Павленка Сергія Валерійовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича щодо неотримання майна, не проведення його опису, оцінки та реалізації, у виконавчому провадженні №75432675, стягувач: Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі», -
11 листопада 2024 року Фастівським міськрайонним судом Київської області постановлено ухвалу у цивільній справі №381/3841/23, якою вимоги скарги ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича щодо неотримання майна, не проведення його опису, оцінки та реалізації, у виконавчому провадженні №75432675, стягувач: Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі», залишено без задоволення.
Так, від приватного виконавця направлено докази понесення витрат на правову допомогу лише 23.11.2024 року, тобто після поставлення ухвали у справі, зробивши до закінчення судових дебатів у справі про це відповідну заяву, а саме зазначено у відзиві на скаргу. Таким чином, виникла необхідність вирішення питання стягнення судових витрат.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1 ст. 246 ЦПК України).
Ухвалу суду постановлено 11.11.2024 року, останнім днем для подачі доказів у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України є 16.11.2024 року, який є вихідним днем. Таким чином, останнім днем подачі доказів є перший робочий день, тобто 18.11.2024 року. У той же час, лише 18.11.2024 року засобами електронного зв`язку виконавцю стало відомо про результати розгляду даної скарги, оскільки у цей день йому було направлено копію ухвали суду від 11.11.2024 року, а дану заяву скеровано до суду 23.11.2024 року.
Так, ст. 126 ЦПК України передбачає, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Іліан проти Туреччини» вказано, що правило встановлення обмежень до суду з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звернути увагу на обставини справи.
Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу (ч. 6 ст. 127 ЦПК України).
У зв`язку з наведеним та враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду з заявою про ухвалення додаткового судового рішення поважними та поновити їх.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України).
В силу вимог ч.ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд не вбачає перешкод для розгляду даної заяви.
Суд, повно та всебічно вививши матеріали вищезазначеної справи вважає за необхідне постановити додаткову ухвалу у даній справі, виходячи з наступного.
У відповідності до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати .
Судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази ( ч. 1 ст. 258 ЦПК України ).
В п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі»зазначено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК (у редакції 2004 року ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).
П. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З метою отримання професійної правничої допомоги, 16 серпня 2024 року між приватним виконавцем Бережним Я.В. та адвокатським бюро "Сергія Павленка" в особі керуючого Павленко Сергія Валерійовича укладено Додаткову угоду № 3 до договору про надання правової допомоги №25092023 від 25.09.2023 року, за яким бюро зобов`язалось представляти інтереси клієнта у рамках цивільної справи №381/3841/23 за скаргою ОСОБА_1 .
Сторони домовились, що вартість юридичних послуг по супроводженню справи № 381/3841/23 за скаргою ОСОБА_1 до приватного виконавця Бережного Я.В. про визнання незаконною бездіяльність приватного виконавця щодо не проведення опису, оцінки, реалізації майна та зобов`язання приватного виконавця провести опис, оцінку, реалізацію майна, у Фастівському міськрайонному суді Київської області становить фіксований розмір гонорару в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень. Вказана вартість послуг включає в себе комплекс робіт по повному супроводженню справи, починаючи з консультації приватного виконавця протягом всього часу розгляду справи № 381/3841/23 в суді першої інстанції, складання (підготовка) всіх необхідних процесуальних документів (клопотань, пояснень, відзивів, заперечень, заяв тощо) проектів таких документів для їх направлення в суд за підписом приватного виконавця та за необхідності підписання та направлення їх до суду першої інстанції, участь у судових засіданнях в суді першої інстанції, моніторинг та повідомлення приватного виконавця щодо результатів розгляду справи, до отримання рішення суду першої інстанції (п. 4 Додаткової угоди № 3).
Крім цього п. 5 Додаткової угоди № 4 сторони визначили, що сплата визначеного у пункті 4 даної додаткової угоди гонорару проводиться Клієнтом через 60 робочих днів після набранням відповідним рішенням законної сили.
20 листопада 2024 року між Приватним виконавцем Бережним Я.В. та АБ "Сергія Павленко" було підписано Акт приймання-передачі наданих послуг № 4 до Договору про надання правової допомоги № 25092023/1 від 25 вересня 2023 р. та додаткової угоди № 4 від 21.10.2024 року до Договору про надання правової допомоги № 25092023/1 від 25 вересня 2023 року.
У відповідності до вказаного Акту приймання-передачі наданих послуг № 4, сторонами було підтверджено, що "Бюро надало, а Клієнт прийняв послуги у сфері права, зокрема супроводження справи № 381/3841/23 за скаргою ОСОБА_1 до приватного виконавця Бережного Я.В. про визнання незаконною бездіяльність приватного виконавця щодо не проведення опису, оцінки, реалізації майна та зобов`язання приватного виконавця провести опис, оцінку, реалізацію майна, у Фастівському міськрайонному суді Київської області, яка становить фіксований розмір гонорару в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень. Вказана вартість послуг включає в себе комплекс робіт по повному супроводженню справи, починаючи з консультації приватного виконавця протягом всього часу розгляду справи № 381/3841/23 в суді першої інстанції, складання (підготовка) всіх необхідних процесуальних документів (клопотань, пояснень, відзивів, заперечень, заяв тощо) проектів таких документів для їх направлення в суд за підписом приватного виконавця та за необхідності підписання та направлення їх до суду першої інстанції, участь у судових засіданнях в суді першої інстанції, моніторинг та повідомлення приватного виконавця щодо результатів розгляду справи, до отримання рішення суду першої інстанції.
В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, за умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації.
У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Разом із тим, ОСОБА_1 не зверталась до суду з клопотанням про зменшення витрат на правову допомогу.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, відшкодування судових витрат є також процесуальним правом сторін виконавчого провадження (стягувача, скаржника ) у справах щодо подання скарги на рішення, дію або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11.11.2021 року у справі № 910/7520/20, в постанові від 12.05.2021 року у справі № 873/79/20.
При цьому, наявність між адвокатом та приватним виконавцем договірних відносин до подачі даної скарги до суду не впливає на можливість стягнення витрат на правову допомогу, обсяг який було надано та розмір який було погоджено уже в результаті та після завершення розгляду даної скарги.
За вказаних обставин, оскільки приватним виконавцем надано суду докази понесення витрат, які він має сплатити, а ОСОБА_1 будь-яких заперечень з приводу даної заяви не подавала, не заявляла про їх не співмірність, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з неї 15 000,00 грн. витрат на правову допомогу.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 144, 258, 259, 260, 270, 353 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Поновити приватному виконавцю виконавчого округу м.Києва Бережному Ярославу Вікторовичу строк на подачу доказів, що підтверджують понесення судових витрат у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича щодо неотримання майна, не проведення його опису, оцінки та реалізації, у виконавчому провадженні №75432675, стягувач: Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі»
Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Бережного Ярослава Вікторовича кошти судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строків на апеляційне оскарження, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Осаулова Н.А.

Ухвалу суду виготовлено 03.12.2024 року