Справа № 541/2381/24
Провадження № 6/541/98/2024
У Х В А Л А

Іменем України

11 липня 2024 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої - судді Шатілової Л.Г.,

за участю секретаря судових засідань Гуриної В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миргород заяву представника ТОВ «ДЕБТ ФОРС» адвоката Змієвської Т.П. про заміну стягувача його правонаступником, заінтересовані особи: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович, ТОВ «Кампсіс Лігал»,

в с т а н о в и в :

Представник ТОВ «ДЕБТ ФОРС» - адвокат Змієвська Т.П. звернулася до суду із заявою про заміну вибулого стягувача у виконавчому листі його правонаступником.

В обґрунтування заяви зазначала, що 22.01.2010 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області ухвалив рішення по справі №2-166/2010 про стягнення з боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №. 14.04.2021 року ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області в даній судовій справі, а саме №2-166/2010 було змінено сторону виконавчого провадження ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».

22.02.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» було укладено Договір №22-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС», а ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №0.

23.05.2023 між ТОВ «КАМПСІС ФІНАНС» та ТОВ «ДЕБТ ФОРС» було укладено Договір №23-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «КАМСІС ФІНАНС» відступило ТОВ «ДЕБТ ФОРС», а ТОВ «ДЕБТ ФОРС» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №.

Зазначила, що враховуючи той факт, що виконавчий лист №2-166/2010 про стягнення з боржників , якими є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором №0 перебуває на виконанні: ОСОБА_3 , ВП №65933107, а тому звернення правонаступника первісного кредитора, ТОВ «Дебт Форс» із заявою про надання йому статусу стягувача до суду відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», в зв`язку з чим є всі правові підстави для задоволення заяви про заміну вибулого стягувача виконавчого провадження у справі №2-166/2010.

Просив суд замінити вибулого стягувача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у виконавчому листі у справі №2-166/2010 на правонаступника стягувача ТОВ «ДЕБТ ФОРС» про стягнення з боржника/ів на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №.

Представник ТОВ «ДЕБТ ФОРС» - адвокат Змієвська Т.П. в поданій заяві про заміну сторони стягувача просить суд розглянути справу без участі їхнього представника.

Учасники процесу в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду заяви про заміну стягувача повідомлялися належним чином, про причину неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. У зв`язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи без фіксування судового процесу .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України, визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 "Про судове рішення у цивільній справі" роз`яснено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод, та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Після набрання законної сили відповідним судовим рішенням, воно підлягає обов`язковому виконанню сторонами справи, які, виходячи із суті такого рішення, набувають процесуального статусу стягувача та боржника, а у разі відсутності добровільного виконання судового рішення боржником - вчиняються дії щодо його примусового виконання у спосіб та в порядку, що визначені, в тому числі Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ініціювання відкриття виконавчого провадження, тощо.

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22.01.2010 року у справі №2-166/2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 229777,82 грн. заборгованості за кредитним договором і 1820 грн. судових витрат.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 14.04.2021 року замінено стягувача у виконавчих листах з примусового виконання рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 січня 2010 року у справі 2-166/2010 рік за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором на правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

22 лютого 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» укладено договір № 22-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №0, боржник ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 23316,92 грн. перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», що підтверджується Витягом з додатку №3 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 22-02/23 від 22.02.2023.

23 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», укладено договір № 23-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №0, боржник ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 23316,92 грн. перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», що підтверджується Витягом з додатку №3 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 23-05/23 від 23.05.2023.

Згідно інформації про виконавче провадження від 24.06.2024, приватним виконавцем Скрипник В.Л. 30.06.2021 року відкрито виконавче провадження № 65933107 на підставі виконавчого листа від 16.02.2010 №2-166/2010 боржник ОСОБА_2 .

Питання процесуального правонаступництва врегульовано ч. 1 ст. 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальним правонаступництвом є перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника.

Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Таким чином, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас, відповідно до ст. 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 5 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню, у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

У постанові Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21) зроблено висновок про те, що особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас, заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а ч. 5 ст. 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження. Якщо законом передбачена можливість здійснення інших дій сторін судового процесу, пов`язаних зі здійсненням виконавчого провадження, то для таких дій набуття статусу сторони відкритого виконавчого провадження не вимагається, як-от для заміни стягувача у виконавчому документі відповідно до ч. 5 ст. 442 ЦПК України.

Суд дійшов висновку про те, що поняття «заміна сторони виконавчого провадження» та «заміна стягувача у виконавчому листі» не є тотожними. Необхідною умовою для заміни сторони виконавчого провадження є перебування вказаного виконавчого документу на виконанні, а для заміни стягувача у виконавчому листі виконавчого документу, відповідно заява може бути подана до відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого листа.

Отже, цивільний процесуальний закон передбачає можливість розгляду двох окремих, самостійних, процесуальних питань як щодо заміни сторони виконавчого провадження, так і заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Необхідною умовою для заміни сторони виконавчого провадження є перебування вказаного виконавчого документа на виконанні, а для заміни стягувача у виконавчому листі, відповідно заява може бути подана до відкриття виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого листа.

За таких підстав, враховуючи ту обставину, що ТОВ «Дебт форс» просить замінити вибулого стягувача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у виконавчому листі у справі №2-166/2010 на правонаступника стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про стягнення з боржника/ів на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором №0, а не в межах виконавчого провадження яке перебуває на виконанні, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 11, 512, 514 ЦК України, ч.5 ст.15 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 76, 260, 433, 442, 443 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні заяви представника ТОВ «ДЕБТ ФОРС» адвоката Змієвської Т.П. про заміну стягувача його правонаступником, заінтересовані особи: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович, ТОВ «Кампсіс Лігал».

Копію ухвали направити сторонам для відому.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Л. Г. Шатілова