Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.,

за участі:

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Восьма київська державна нотаріальна контора, Київська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини. В обґрунтування заяви вказує, що з 2016 року разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 та вітчимом ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати заявника ОСОБА_4 . Після її смерті заявник ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_3 по день його смерті. Коли заявник звернулася до державного нотаріуса з метою отримання спадщини, то ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, після померлого вітчима ОСОБА_3 , через відсутність доказів проживання однією сім`єю з померлим та роз`яснено, що для прийняття спадщини потрібно звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.

Ухвалою суду від 27.11.2023 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та витребувано з Восьмої Київської державної нотаріальної контори спадкову справу після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

В судове засідання заінтересовані особи не з`явилися, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомленні належним чином.

На підставі положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальше слухання справи у відсутність учасників справи, які не з`явились в судове засідання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник підтримали заяву та викладені у ній обставини. Заявник додатково пояснила, що з вітчимом ОСОБА_3 проживали однією сім`єю з вересня 2016 року по 02 травня 2023 року. Після його смерті ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину у відповідності до вимог чинного законодавства, так як на день смерті проживала за однією адресою зі спадкодавцем.

Суд, вислухавши заявника та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Києві помер ОСОБА_3 , про що 05.05.2023 року Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було зроблено відповідний актовий запис № 8422 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

30.05.2023 року державним нотаріусом Восьмої Київської державної нотаріальної контори Колотіловим Олександром Олександровичем за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини було відкрито спадкову справу щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

15.08.2023 року ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого ОСОБА_3 було відмовлено, у зв`язку із відсутністю доказів, що підтверджують факт родинних відносин чи факт спільного проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Згідно підпункту 4.15. пункту 4 глави 10 розділу IІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, державним нотаріусом Восьмої Київської державної нотаріальної контори Колотіловим Олександром Олександровичем було роз`яснено ОСОБА_1 необхідність отримання судового рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно ч. 4 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї, але визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання, спільний побут і взаємні права й обов`язки. Вказане узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у постанові від 22.08.2018 року (справа № 644/6274/16-ц, провадження № 14-283 цс 18).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки. падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї тощо.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст. 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, серед іншого, є наявність спільного харчування, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Подібні за змістом висновки висловлені Верховним Судом наявні у постанові від 08.05.2020 року у справі № 643/3240/17 (провадження № 61-38207св18), постанові від 10.06.2020 року у справі № 344/9660/17 (провадження № 61-35541св18), постанові від 17.10.2019 року у справі № 712/1294/17-ц (провадження № 61-34351св18), постанові від 31.10.2019 року у справі № 640/11993/15-ц (провадження № 61-31320св18), постанові від 22.04.2021 року у справі № 438/1456/18 (провадження № 61-2740св20), постанові від 03.11.2021 року у справі № 310/7480/19 (провадження № 61-7764св21).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показами свідків.

Так, судом встановлено, що місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

З акта житлово-експлуатаційної дільниці № 408 вбачається, що ОСОБА_1 з вересня 2016 року по травень 2023 року проживала з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до медичних виписок з комунального некомерційного підприємства «Олександрівська клінічна лікарня м. Києва», ОСОБА_3 був неодноразово госпіталізований протягом грудня 2022 року по лютий 2023 року.

В посмертному епікризі зазначено, що причиною смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є гостра серцево-судинна недостатність.

На підтвердження організації та проведення поховання ОСОБА_3 в матеріалах справи наявна довідка на одержання праху та касовий чек про оплату ритуальних послуг.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що будь-які інші особи заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не подавали.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 , будучи під присягою та попереджена про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показів та завідомо неправдиві покази, пояснила суду, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є сусідкою ОСОБА_1 та була вихователькою її молодшої доньки ОСОБА_6 у дитячому садочку. ОСОБА_1 знає приблизно 18 років та була знайома з її померлим вітчимом ОСОБА_3 , з яким ОСОБА_1 з 2016 року жила разом та якого доглядала до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Інших рідних померлого ОСОБА_3 не знає.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , будучи під присягою та попереджена про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показів та завідомо неправдиві покази, пояснила суду, що понад 15 років є близькою подругою ОСОБА_1 та живе у сусідньому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Також повідомила, що вітчим ОСОБА_3 виховував ОСОБА_1 з дитинства та замінив їй рідного батька, а її дітям дідуся. Своїх дітей у ОСОБА_3 не було. ОСОБА_1 вважала та називала його батьком. У зв`язку із літнім віком та хворобами батьків, вимушена була за ними доглядати, що стало причиною їх спільного проживання з 2016 року. Після смерті матері, а потім вітчима, ОСОБА_1 займалася їх похованням та організацією поминальних днів.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , будучи під присягою та попереджена про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показів та завідомо неправдиві покази, пояснила суду, що має медичну освіту, наразі не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_4 . З ОСОБА_1 знаходяться у давніх дружніх стосунках. Проживаючи у сусідньому будинку, свідок неодноразово допомагала ОСОБА_1 з доглядом за ОСОБА_3 , який мав онкологічне захворювання. ОСОБА_1 і вітчим ОСОБА_3 були дуже близькими, проживали разом з 2016 року і до його смерті 2023 року.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 , будучи під присягою та попереджена про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показів та завідомо неправдиві покази, пояснила суду, що знає ОСОБА_1 та її родину близько 20 років. Вони з нею живуть в одному будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , де ОСОБА_1 проживала разом з матір`ю та вітчимом ОСОБА_3 понад 5 років до їх смерті.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 , будучи під присягою та попереджена про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показів та завідомо неправдиві покази, пояснила суду, що з ОСОБА_1 проживають на одному поверсі в будинку АДРЕСА_5 . Вітчим ОСОБА_1 , ОСОБА_3 проживав за тією ж адресою понад 5 років до самої смерті. За станом здоров`я потребував допомоги та догляду, який ОСОБА_1 йому забезпечувала.

Суд приймає до уваги покази вказаних свідків, які підтвердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство у квартирі АДРЕСА_6 , оскільки у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються та не суперечать іншим наданим доказам.

Як вбачається із заяви, ОСОБА_1 просить встановити факт проживання однією сім`єю з померлим ОСОБА_3 понад п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.

Аналізуючи зібрані у справі письмові докази, з урахуванням пояснень заявника та його представника, наданих письмових доказів та допитаних свідків, суд прийшов висновку про доведеність заявлених вимог щодо встановлення факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини.

Керуючись ст. 1222-1223, 1258, 1264, 1268-1270 ЦК України, ст. 3 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», та керуючись ст. 7-13, 76-81, 139, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Восьма київська державна нотаріальна контора, Київська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини. Факт встановлюється з метою прийняття спадщини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27.05.2024 року.

Дані сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місяця проживання: АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа: Восьма київська державна нотаріальна контора, , адреса місцезнаходження: місто Київ, вулиця Юрія Пасхаліна, 16;

Заінтересована особа: Київська міська рада, , адреса місцезнаходження: місто Київ, Хрещатик,36.

Суддя Н.О.Яровенко