Справа № 404/1810/24
Провадження №2/405/479/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2024 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Тарасенко Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 404/1810/24 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» (03035, м. Київ, вул. Солом`янська, 2) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда з позовом, в якому (позові) просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором про надання кредиту № 521231536 від 30.01.2020 року в розмірі 48 885 грн. 99 коп., зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що 30 січня 2020 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ОСОБА_1 укладено договір про надання кредиту №501231536, відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав Позичальнику кредит в розмірі 30 000,00 грн. строком на 36 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 25,00 %. При цьому, договір кредитної лінії укладено з відповідачем в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. Зазначив, що АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 30 000 грн., в свою чергу Позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 20 грудня 2021 року загальний розмір заборгованості становить 48 885 грн. 99 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 26 932 грн. 23 коп. та заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 21 953 грн. 76 коп.

20.12.2021 року між АТ «АЛЬФА -БАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 521231536 від 30.01.2020 року, таким чином ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 521231536 від 30.01.2020 року.

З огляду на викладене вище, відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ЕЛІТ ФІНАНС» за договором про надання кредиту № 521231536 від 30.01.2020 року в розмірі 48 885 грн. 99 коп., з якої 26 932 грн. 23 коп. сума заборгованості за тілом кредиту; 21 953 грн. 76 коп. сума заборгованості за відсотками за користування кредитом, яку позивач просив стягнути з відповідача, а також стягнути з відповідача і сплачений судовий збір в розмірі 3 028 грн. та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 7 100 грн.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 березня 2024 року зазначену позовну заяву передано за підсудністю на розгляд до Ленінського районного суду м. Кіровограда, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 квітня 2024 року зазначена справа розподілена судді Ленінського районного суду м. Кіровограда Івановій Л.А. (справа № 404/1810/24, провадження № 2/405/479/24).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 квітня 2024 року прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) в судове засідання учасників справи. Надано учасникам справи процесуальний строк для подання заяв по суті справи.

Представник позивача ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи належним чином, при цьому, подав заяву, яка сформована в системі «Електронний суд» 02.09.2024 року, зареєстрована судом 03.09.2024 року за вх. № 23363 про розгляд справи без участі представника позивача та підтримання позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, судом повідомлена належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи в порядку ч.ч.5, 6, 11 ст.128 ЦПК України, причини не явки не відомі, заяви, клопотання, заперечення, а також відзив на позов від відповідача до суду не надходили, на підставі чого суд вважає, що відповідач не скористалася своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні та подання суду доказів.

Відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.2 ст.43 та ч.1 ст.44 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка є обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; окрім того, учасники судового процесу та їхні представники зобов`язані добросовісно користуватися процесуальними правами.

При цьому, суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.

Зваживши доводи, викладені в позові на обґрунтування позовних вимог, оцінивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, та є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до Оферти на укладання угоди про надання кредиту №501231536, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 30 січня 2020 року, ОСОБА_1 запропонувала АТ «Альфа-Банк» укласти з нею Угоду про надання кредиту, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для Угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа -Банк», що укладений між нею та Банком.

Крім того, підписанням Оферти ОСОБА_1 надала згоду Банку на передачу до Кредитного реєстру Національного банку України інформації у випадках, обсязі, строки та у порядку, передбачених чинним законодавством України, а також підтвердила, що перед укладенням Угоди ознайомлена, в тому числі, у письмовій формі: зі всією інформацією, необхідною для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту; з нормами Закону України «Про споживче кредитування» та нормативними актами НБУ; із інформацією, зазначеною в ч. 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка розміщена на офіційній сторінці Банку у мережі Інтернет за посиланням www.alfabank.ua; зі змістом Довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб, а також її повідомлено, які кошти є Вкладом відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що засвідчила власним підписом.

Так, 30 січня 2020 року між АТ «Альфа-Банк», як Банком (Кредитором), та ОСОБА_1 , як Позичальником, шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено договір про надання кредиту №501231536, обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, за умовами якого Банк надає Позичальнику кредит, а Позичальник приймає кредит на наступних умовах (умови споживчого кредиту): тип кредиту «Кредит готівкою», сума кредиту 30 000 грн.; процентна ставка, % річних 25 %; тип ставки: фіксована; строк кредиту: 36 місяців.

Відповідно до п.2 Договору дата повернення кредиту 30 січня 2023 року. Для повернення заборгованості за угодою використовується рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у Банку.

Відповідно до п.3 Договору кредит надається Позичальнику для: власних потреб. Розмір 26 642,98 грн., спосіб видачі переказ коштів на рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ «Альфа-Банк»; оплати страхового платежу в розмірі 3357,02 грн., згідно з умовами (1) Договору добровільного страхування життя клієнтів №007.501231536.111 від 30.01.2020 року. Спосіб оплати переказ коштів на рахунок ПрАТ «СК УНІКА ЖИТТЯ», відкритий в АТ «Альфа-Банк».

Також сторони погодили, що в Додатку № 1 до цієї Угоди та Додатку № 4 до Договору, що є невід`ємною частиною Угоди, визначаються такі деталі: складові загальної вартості кредиту; графік платежів з повернення кредиту та сплати відсотків за його користування; суми комісійної винагороди та інші платежі за Угодою.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 30.01.2020 року підписала також Паспорт споживчого кредиту відповідно до якого основними умовами кредитування є: тип кредиту: споживчий кредит; мета отримання кредиту: на споживчі цілі; сума/ліміт кредиту, грн.: 30 000 грн.; спосіб та строк надання кредиту: безготівковий; строк кредитування: 36 місяців.

У пункті 4 зазначеного Паспорта споживчого кредиту зазначена інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживання, а саме: процентна ставка, відсотків річних: 26 %; тип процентної ставки, порядок її обчислення та зміни: фіксована.

Окрім того, у пункті 5 зазначеного Паспорта споживчого кредиту передбачено порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення. Графік платежів: до 29 числа кожного місяця з дати надання кредиту до повного погашення кредиту по 1,882 грн. 68 коп., загальна кількість платежів: 36.

Відповідно до Графіка щомісячних платежів за договором, який є Додатком № 1 до Угоди про надання кредиту №501231536 від 30.01.2020 року, Позичальник у період з 30.01.2020 року по 30.01.2023 року, щомісячно до 29-го числа сплачує щомісячний платіж в розмірі 1 882 грн. 68 коп., до складу якого входить погашення суми кредиту, процентів за користування кредитом та розрахунково касового обслуговування.

Відповідач ОСОБА_1 власноручно підписала зазначений договір, що свідчить про те, що вона погодилася з умовами кредитного договору, зокрема, щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом на умовах, передбачених цим договором.

Доказів визнання недійним вищевказаного договору або його окремої частини матеріали справи не містять.

Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по особовому рахунку за період з 30.01.2020 по 20.12.2021.

Судом також встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 грудня 2021 року між АТ «АЛЬФА -БАНК», як Клієнтом, та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», як Фактором, укладено договір факторингу № 4, за умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт відступає Фактору, а Фактор набуває належне Клієнтові право вимоги до Боржників за договорами, перелік яких наведено в Додатку №1-1 до Договору (п.2.1 Договору).

Згідно з п. 2.3 Договору факторингу право вимоги вважається відступленим Фактору з дати оплати Фактором ціни права вимоги відповідно до п.4.2 цього Договору. В дату здійснення оплати Фактором ціни права вимоги відповідно до п.4.2 цього Договору Сторони підписують Акт приймання передачі Реєстру Боржників, за формою встановленою в Додатку № 2 до цього Договору.

Відповідно до п.2.3.1 Договору факторингу Клієнт зобов`язаний в день здійснення оплати Фактором ціни прав вимоги відповідно до п.4.2 цього Договору додатково підготувати і передати Фактору в електронній формі, електронною поштою або кур`єрською доставкою на електронному носієві (флеш-карта, компакт диск та інші оптичні носії інформації) Реєстр Боржників за формою, встановленою в Додатку №1-2 (Реєстр Боржників має містити поля відповідно до переліку згідно Додатку №1 до цього Договору, з усіма заповненими даними про Боржників).

Відповідно до п.4.1 Договору факторингу права вимоги за цим Договором становлять 234 963 295,73 грн.

Ціна права вимоги за цим Договором становить 12 878 944 грн. Фактор зобов`язаний передати в розпорядження Клієнту грошові кошти та сплатити Клієнтові ціну прав вимоги в розмірі 12 878 944 грн., шляхом перерахування на рахунок Клієнта, відкритого в АТ «Альфа-Банк», в дату підписання договору (п.4.2 Договору).

Як вбачається з платіжного доручення № 34291 від 20 грудня 2021 року, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» перерахувало на рахунок АТ «Альфа-Банк» 12 878 944 грн. 00 коп., як оплату за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу №4 від 20 грудня 2021 року.

Актом приймання передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №4 від 20 грудня 2021 року, Сторони своїми підписами 20.12.2021 року засвідчили, що Клієнт передав, а Фактор отримав право вимоги, а також, що Клієнт передав, а Фактор прийняв згідно з вимогами п.2.3.1 Договору Реєстр Боржників Клієнта від 20.12.2021 року на компакт диску, складений за формою згідно із Додатком 1-2 до Договору. Загальна кількість переданих Боржників становить 8951.

Відповідно витягу з Додатку 1-1 до Договору факторингу №4 від 20 грудня 2021 року, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №501231536 від 30.01.2020 року в сумі 48 885,99 грн., з якої: 26 932,23 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту; 21 953,76 грн. - сума заборгованості за відсотками та комісією за користування кредитом.

При цьому, заборгованість за зазначеним договором та правильність її розрахунків відповідачем не спростована.

З огляду на зазначене, всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала своїх зобов`язань, оскільки після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання як до відступлення належних за договором права вимоги, так і після, - не здійснила платежів для погашення заборгованості за кредитним договором.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

При цьому, абз.2 частини другої статті 639 ЦК України встановлено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання

Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України)

Відповідно до вимог ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Також суд звертає увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зазначено, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Суд вважає, що відповідач не довела суду належного повернення кредитних коштів у розмірі та на умовах, визначених зазначеним вище кредитним договором, презумпція правомірності якого не спростована.

З огляду на викладене вище, оцінивши наявні у справі докази по справі в їх сукупності на предмет їх належності та достовірності, враховуючи також, що майнове право позивача порушене відповідачем, а тому підлягає захисту, на підставі чого суд вважає, що позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача на користь позивача суми боргу за договором про надання кредиту № 501231536 від 30 січня 2020 року в загальному розмірі 48 885 грн. 99 коп., з якої 26 932 грн. 23 коп. сума заборгованості за тілом кредиту; 21 953 грн. 76 коп. сума заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на свою користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 100 грн. 00 коп., з приводу чого суд враховує наступне.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розгляду справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 4-6 статті 137 ЦПК України також визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Наведені вище положення процесуального закону дають підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації, при цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При цьому, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України, від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, як роз`яснено в п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України, (в редакції Закону 2004 року). Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», як Замовником, та ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІНИЙ КЛУБ», як Виконавцем, 02 жовтня 2023 року укладено договір про надання юридичних послуг №02/10-23, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець надає Замовнику послуги захисту прав та інтересів Замовника під час розгляду судом будь якої інстанції справи у якій Замовник є учасником (п.1.1 Договору про надання юридичних послуг).

Відповідно до п.п.1.2, 1.4 Договору судова справа в процесі розгляду якої Виконавцем будуть надані послуги Замовнику, перелік послуг та їх вартість визначаються Сторонами у додатках до цього Договору. Документом, що підтверджує надання Виконавцем послуг, та їх приймання Замовником є Акт приймання передачі наданих послуг, який складається та підписується Сторонами або їх повноважними представниками протягом 5-ти робочих днів після надання Виконавцем зазначених у п.1.1 Договору послуг.

Крім того, відповідно до п.3.1 Договору Вартість наданих Виконавцем послуг, зазначених в п.1.1 Договору, визначаються Сторонами у додатках до Договору, яка сплачується Замовником на рахунок Виконавця протягом 5-ти робочих днів з дня підписання Сторонами відповідного Акта приймання передачі наданих послуг.

Також судом встановлено, що 25 січня 2024 року між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», як Замовником, та ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІНИЙ КЛУБ», як Виконавцем укладено додатковий договір № 3 до Договору №02/10-23 про надання юридичних послуг від 02.10.2023 року, за яким Сторони погодили, що сума витрат за надання Замовником послуг по справі за позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором становить 7100 грн. Сторони вирішили, що оплата за надані послуг у справі, здійснюється відповідно до умов Основного договору.

Згідно з Актом приймання передачі виконаних робіт № 3 від 25 січня 2024 року Виконавець надав, а Замовник прийняв юридичні послуги відповідно до Додаткового договору № 3 до договору № 02-10/23 про надання юридичних послуг від 02.10.2023 року

Крім того, відповідно до Акту приймання передачі виконаних робіт зазначено перелік послуг Виконавця, їх кількість, період надання послуг та вартість, які (послуги) були надані замовнику, а саме: надання первинної консультації (кількість годин: 1 год.) вартістю 1000 грн.; правовий аналіз наявних документів у Замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини (кількість годин: 3 год.) вартістю 3000 грн.; підготовка та подання позовної заяви (кількість годин: 3,1 годин) вартістю 3 100 грн., а всього 7100 грн.

Крім того, даний Акт № 3 підтверджує, що підписання Замовником вказаного Акта свідчить про відсутність у нього претензій щодо обсягу, якості наданих послуг та вартості за надані послуги.

Відповідно до платіжної інструкції №391 від 26 січня 2024 року ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» на виконання договору № 02-10/23 про надання юридичних послуг від 02.10.2023 року сплатив на користь ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ» 7 100 грн.

Тим самим, з наданих документів вбачається, що загальна вартість наданих послуг з примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 становить 7 100 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Підсумовуючи, можна зробити висновок що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Проаналізувавши детальний опис виконаних робіт, враховуючи критерії обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, враховуючи відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру таких витрат, визначаючи у даній справі розмір судових витрат, понесених позивачем на юридичну допомогу ТОВ «ПЕРШИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ КЛУБ», за встановлених обставин, на підставі чого приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» понесених витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим та враховуючи, що позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 81, 89, 141, 223, 259, 263-265, 353 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», заборгованість за договором про надання кредиту № 501231536 від 30 січня 2020 року в розмірі 48 885 (сорок вісім тисяч вісімсот вісімдесят п`ять) грн. 99 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС», судовий збір в розмірі 3 028 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 100 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова