печерський районний суд міста києва
Пр. № 2-4578/24
Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Хайнацького Є.С.
при секретарі судового засідання - Сміян А.Ю.,
позивача - не з`явився,
представника відповідача - не з`явився,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за весь період затримки розрахунку, -
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» (далі - відповідач, ПрАТ «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування»), у якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25 вересня 2023 року (день звільнення з роботи) по 08 листопада 2023 року (день фактичного розрахунку), у сумі 40 352,64 грн та понесених судових витрат.
В обгрунтування позову позивач зазначає, що у період з 08 вересня 2021 року перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування». 25 вересня 2023 року він був звільнений за частиною третьою статті 38 КЗпП України, у зв`язку з порушенням роботодавцем умов трудового та колективного договору.
Стверджує, що в день звільнення з ним не було проведено остаточного розрахунку. Так, відповідно до довідки відповідача № 84 від 25 вересня 2023 року у зв`язку із звільненням позивача йому було нараховано до виплати загальну суму в розмірі 135 545,18 грн, яка була виплачена лише 08 листопада 2023 року.
Позивач, посилаючись на положення статті 117 КЗпП України просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 25 вересня 2023 року по 08 листопада 2023 року в сумі 40 352,64 грн (з розрахунку середньоденної заробітної плати в розмірі 1261,02 грн.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 07 березня 2024 року.
Протокольною ухвалою від 07 березня 2024 року відкладено розгляд справи на 26 квітня 2024 року.
Протокольною ухвалою від 26 квітня 2024 року відкладено розгляд справи на 31 травня 2024 року.
У судове засідання позивач не з`явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав заяву про розгляд справи в його відсутність, просив задовольнити позов, щодо заочного розгляду справи не заперечував.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився; про день та час розгляду справи був повідомлений шляхом направлення повістки за адресою місцезнаходження, відзиву на позовну заяву не надав.
Відповідно до статті 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Ураховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до наступного висновку, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, зокрема, з копії трудової книжки позивача, ОСОБА_1 з 08 вересня 2021 року перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування».
25 вересня 2023 року позивач був звільнений з роботи на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України, у зв`язку з порушенням роботодавцем умов трудового та колективного договору.
Неспростованим є той факт, що під час звільнення з позивачем не було проведено повного розрахунку, і остаточно заборгованість із заробітної плати в розмірі 135 545,18 була сплачена відповідачем позивачу 08 листопада 2023 року.
Відповідно до частини першої статті 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.
Згідно зі статтею 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
Виплата працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є формою матеріальної відповідальності роботодавця, яка виникає у випадку вчинення ним порушення норм трудового законодавства.
Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок ввести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.
Отже, за загальним правилом, у зв`язку з несвоєчасним розрахунком із звільненим працівником, роботодавець повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
Визначаючи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить із такого.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до приписів статтею 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.
Згідно пункту 5 розділу ІV вказаного Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.
Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абз.2 пункту 8 Порядку).
Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абз.3 пункту 8 Порядку).
Згідно з розрахунком позивача середньоденний заробіток ОСОБА_1 складав 1 261,02 грн (сума заробітної плати за липень та серпень 2023 року 55 485,00 грн - поділена на кількість робочих днів - 44).
Від відповідача не надходило заперечень проти розрахованого позивачем показника середньоденної заробітної плати.
Період затримки виплати заробітної плати складає 32 робочі дні (з 25 вересня 2023 року по 08 листопада 2023 року).
Відтак, розмір середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку з дня його звільнення до 08 листопада 2023 становить 32 х 1 261,02 = 40 352,64 грн.
З огляду на викладене з ПрАТ «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» на користь ОСОБА_1 слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 25 вересня 2023 року по 08 листопада 2023 року в розмірі 40 352,64 грн.
Що стосується заявленого позивачем відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Таким чином, вимоги частини восьмої статті 141 ЦПК України позивачем дотримані.
У зв`язку із задоволенням позову ОСОБА_1 , судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 1 500 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу, понесених представником ОСОБА_1 - Степаненко Н.М. , від відповідача до суду не надходило.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 073,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про оплату праці», статтями 47, 116, 117 КЗпП України, статтями 5, 12-13, 76, 81, 133, 141, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за весь період затримки розрахунку - задовольнити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь період затримки розрахунку з дня звільнення (25 вересня 2023 року) по день фактичного розрахунку (08 листопада 2023 року) в розмірі 40 352 (сорок тисяч триста п`ятдесят дві) грн 64 коп.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київське центральне конструкторське бюро арматуробудування» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Позивач - ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 07.06.2024 року.

Суддя Є.С. Хайнацький