Справа № 127/6961/24
Провадження № 22-ц/801/2646/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шаміна Ю. А.
Доповідач :Войтко Ю. Б.
УХВАЛА

04 грудня 2024 рокуСправа № 127/6961/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Войтка Ю. Б., одержавши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня 2024 року у цивільній справі № 127/6961/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня 2024 року в указаній цивільній справі.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, оскільки оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України.

Так, частиною четвертою статті 356 ЦПК України встановлено, що до апеляційної скарги додаються, крім іншого, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що він на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, на підтвердження чого долучив до апеляційної скарги копію посвідчення учасника бойових дій.

За приписами пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Статтею 22 вказаного Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правничу допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом таких питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначений у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Питання щодо застосування положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» розглядалось Великою Палатою Верховного Суду в справі № 9901/311/19, за результатами розгляду якої 09 жовтня 2019 року було прийнято постанову.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі № 545/1149/17 зазначено, що, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти, чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

ОСОБА_1 не звертався до суду з позовом, пов`язаним з порушенням його прав.

Позов у даній справі не зачіпає порядку та обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином не стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій (прирівняних до них осіб).

З огляду на викладене, за подання апеляційної скарги заявник не звільняється від сплати судового збору та повинен сплачувати його на загальних підставах у розмірі, визначеному статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Так, підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується (п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України).

Ціна позову у даній справі становить 30 109,08 грн.

Оскільки при зверненні до суду із даним позовом у 2024 році підлягав до сплати судовий збір в розмірі 3028,00 грн, відтак, розмір судового збору за подання апеляційної скарги становить 4 542 грн (150%*3028,00 грн).

Таким чином, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 4 542 грн за реквізитами: отримувач ГУК у Він.обл./м.Вінниця/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37979858, банк Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок №UA0002856, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Крім того, апеляційна скарга в частині обґрунтувань вимог не містить зазначення того, в чому конкретно полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, або неправильного встановлення фактичних обставин справи.

У порушення вимог статті 356 ЦПК України ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначив:

- в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо) (пункт 5);

- нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції (пункт 6).

Отже, скаржник повинен навести свої аргументи, доводи та міркування щодо незаконності або (та) необґрунтованості оскарженого ним рішення суду, обґрунтувати в чому полягає його незаконність, зазначивши яку саме норму (закон) суд застосував неправильно, як її слід було б застосувати (на думку скаржника), а також які саме висновки суду є необґрунтованими, в чому саме полягає їх необґрунтованість, якими доказами справи це підтверджується.

Також, відповідно до ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення;2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення;3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині;4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково;5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю;6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;7) скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі і прийняти постанову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю;8) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Із тексту прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Проте, апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 у даній справі є відповідачем, а не позивачем.

За таких обставин, скаржнику відповідно до вимог ст. 374 ЦПК України слід уточнити вимоги апеляційної скарги відповідно до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду та викласти їх у новій редакції. Таким чином, виклад прохальної частини апеляційної скарги у вищезгаданій редакції унеможливлює встановлення апеляційним судом позиції скаржника.

Відповідно до частини 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Положеннями частини першої та третьої статті 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху із наданням скаржнику строку для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надати документ, що підтверджує сплату судового збору в сумі 4 542 грн.; вказати в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість вказаного рішення суду, неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права; уточнити прохальну частину апеляційної скарги та надати належним чином оформлену апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України.

Керуючись ст. 354, 357 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня 2024 року у вказаній справі залишити без руху, надавши скаржнику строк п`ять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків.

Роз`яснити, що у випадку невиконання вимог ухвали в іншій частині апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернена особі, яка її подала.

Витребувати з Вінницького міського суду Вінницької області матеріали цивільної справи № 127/6961/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького апеляційного суду Ю. Б. Войтко