Провадження 2-о/756/89/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 квітня 2024 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Колядінцевій П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), Київська міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з матір`ю ОСОБА_4 , посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона померла. На випадок своєї смерті ОСОБА_4 у 2008 році склала заповіт, яким заповіла йому частку у праві спільної сумісної власності на квартиру. З вересня 2005 року він проживав разом з мамою, оскільки внаслідок похилого віку та хронічних хвороб вона потребувала догляду.

Оскільки після смерті його матері відкрилась спадщина, проте при зверненні до нотаріуса йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи тим, що він пропустив передбачений шестимісячний строк для прийняття спадщини, а матеріали спадкової справи не підтверджують того факту, що він на момент відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем, ОСОБА_1 просить суд встановити факт його постійного проживання разом з ОСОБА_4 на момент її смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надіслали до суду свої пояснення, в яких просили розгляд справи проводити без їх участі, не заперечували проти задоволення заяви.

Представники Київської міської ради та Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, а тому з урахуванням положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви, виходячи із наступного.

Судом установлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 17.01.1994 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_4 та членам її сім`ї: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 (а.с. 17).

Як вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 34969803 від 29.08.2013 року ОСОБА_5 помер у 2001 році, а ОСОБА_1 успадкував його майно, що складалось з квартири АДРЕСА_2 (а.с. 20).

09.01.2008 року ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона матиме право за законом, заповіла ОСОБА_1 (а.с. 15).

Згідно витягу зі спадкового реєстру № 74950335 від 30.11.2023 року заповіт ОСОБА_4 , від 09.01.2008 року чинний.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 10).

Постановою державного нотаріуса двадцять першої київської державної нотаріальної контори від 27.12.2012 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4 , останнє місце проживання якої було в АДРЕСА_1 , оскільки спадкоємцем був пропущений передбачений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини.

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 у письмових поясненнях вказала на те, що її колишній чоловік ОСОБА_1 дійсно протягом останніх семи років життя ОСОБА_4 постійно проживав разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки покійна потребувала постійного догляду. Зазначає про відсутність спору щодо спадкового майна (а.с. 54-55).

ОСОБА_3 у письмових поясненнях зазначає, що є рідною донькою ОСОБА_1 та підтверджує постійне проживання батька з ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_2 протягом 7 років до моменту смерті ОСОБА_4 . Спір щодо спадкового майна відсутній (а.с. 57-58).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Частиною 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Як роз`яснено у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки /реєстрації/ самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Враховуючи те, що факт, який просить встановити ОСОБА_1 має для нього юридичне значення й підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, можливість у інший спосіб підтвердити цей факт у заявника відсутнє, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 19, 81, 258-260, 263-265, 293, 294, 315-319 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), Київська міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя