Провадження № 2/344/2848/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої -Кіндратишин Л.Р.

за участю секретаря судового засідання - Литвин Х.В.,

представника позивача адвоката Гандзюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи : Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛАГО БУД» про визнання в порядку поділу майна подружжя покупцями ,-

ВСТАНОВИВ:

04.06.2024 представник позивача - адвокат Гандзюк Т.О. через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до відповідача, у якому просить у порядку поділу спільного майна подружжя, визнати покупцями по 1/2 частині об`єкта квартири АДРЕСА_1 , на 3 поверсі, у секції 8, загальною проектною площею 41 кв. м. за договором № FP C08, П03, № 018 купівлі-продажу майна, що буде створено у майбутньому від 27.03.2023; стягнути судові витрати.

В обґрунтування позову зазначено, що 15.01.2015 сторони уклали шлюб. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 01 грудня 2023 року у справі № 713/2439/23 вказаний шлюб було розірвано, питання щодо поділу спільного майна сторонами не вирішувалося.

При цьому, за час перебування у шлюбних відносинах, подружжя набуло майно, зокрема, і майнові права на об`єкт нерухомого майна (квартиру), який буде створено в майбутньому. 27.03.2023 між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «БЛАГО БУД» було укладено Договір № FP C08, П03, № 018 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому. Згідно до п. 1 Додатку № 2 до вказаного вище договору визначено, що вартість об`єкта (квартира): 1 121 883, 00 грн, вартість об`єкта в доларах США на момент укладення договору складає 29 445,75 доларів США. За приписами п. 2 Додатку № 2 до зазначеного договору покупець сплачує повну вартість об`єкта у вигляді забезпечувальних (гарантійних) платежів, що сплачуються відповідно до графіку : внесок № 1 - гривневий еквівалент 13 887,14 дол. США до 27.03.2023; внесок № 2 - гривневий еквівалент 15 558,61 дол. США до 27.06.2023. Остаточний розрахунок - розраховується протягом 15 календарних днів з моменту направлення продавцем на адресу покупця, повідомлення про готовність квартири для передачі покупцю.

Згідно відповіді ТОВ «БЛАГО БУД» №575 від 21.05.2024, наданої на адвокатський запит №13/05-01 від 13.05.2024, будівництво житлового комплексу за будівельною адресою: АДРЕСА_2 - триває; станом на сьогоднішній день, житловий комплекс за будівельною адресою: АДРЕСА_2 не введений в експлуатацію; інформація щодо реєстрації права власності міститься в Державному реєстрі речових прав; ОСОБА_2 внесла забезпечувальні (гарантійні) платежі у термін, згідно графіку, передбаченого в Додатку № 2 до Договору № FP С08,03, № 018 купівлі-продажу майна.

Також, зазначено, що станом на час звернення до суду, будівництво вказаної квартири не завершено, будинок не введено в експлуатацію, при цьому майнові права на вказаний об`єкт є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу в порядку, передбаченому законодавством. Зазначений договір було укладено під час перебування сторін у шлюбі за спільні кошти подружжя. З метою припинення права спільної сумісної власності, зважаючи на те, що будівництво об`єкта нерухомого майна триває, вартість майна не є остаточною і підлягатиме перерахунку після повного завершення будівництва, позивач звернувся до суду з метою поділу майнових прав на об`єкт нерухомого майна - квартиру, яка буде створена у майбутньому, що перебуває у спільній сумісній власності ( а.с. 1-10).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 04.06.2024 справу передано судді Кіндратишин Л.Р.

Ухвалою судді вказаний позов залишено без руху 07.06.2024 та надано строк для усунення недоліків. 12.06.2024 стороною позивача, усунуто недоліки.

Ухвалою від 13.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

13.07.2024 (згідно штампу на конверті) відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не заперечує щодо позовних вимог позивача. Враховуючи, що у них з позивачем є двоє неповнолітніх дітей, головною метою укладення договору № FP C08, П03, № 018 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому від 27.03.2023 було і залишається забезпечення житлом у майбутньому спільних дітей. Просила надати можливість для обговорення питання про укладення мирової угоди в інтересах дітей ( а.с. 44-45).

30.09.2024 представник позивача - адвокат Гандзюк Т.О. через систему «Електронний суд» подала до суду додаткову пояснення у справі, у яких зазначила, що відповідно до листа ТОВ «БЛАГО БУД» №05/09 від 05.09.2024, наданого на адвокатський запит №28/08-01 від 28.08.2024, будівництво житлового комплексу за будівельною адресою: АДРЕСА_2 - завершено, житловий комплекс за будівельною адресою: АДРЕСА_2 введений в експлуатацію та надано сертифікат готовності об`єкта до експлуатації від 01.04.2024. Також, згідно відповіді ТОВ «БЛАГО БУД» № 13/09 від 13.09.2024 року на адвокатський запит № 06/09-1 від 06.09.2024 ТОВ «БЛАГО БУД» підтвердило інформацію щодо стану будівництва та зазначило, що ОСОБА_2 не виконала обов`язку, передбаченого п. 3.3.4 Договору № FP С08, ПО3, № 018 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому та не з`явилася для прийняття об`єкта (квартири) та підписання акту прийому-передачі квартири ( а.с. 120-126).

Також 12.11.2024 надано представником позивача додаткові пояснення, зокрема щодо оплати всіх коштів відповідачкою за квартиру.

30.09.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Представник позивача адвокат Гандзюк Т.О. у вступному слові позов підтримала.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, її представник адвокат Ткач В.В. подала до суду заяву, в якій зазначила, що відзив позивача підтримує, просить здійснювати розгляд справи без участі відповідача та її представника.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши вступне слово представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 01.12.2023 за №713/2439/23, у цивільний справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, позов задоволено шлюб між сторонами, що зареєстрований 15.01.2015 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вижницького районного управління юстиції у Чернівецькій області, актовий запис №02 - розірвано. Рішення набрало законної сили 01.01.2024 ( а.с. 16-18).

27.03.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БЛАГО БУД» та ОСОБА_2 було укладено Договір № FP C08, П03, № 018 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому. Відповідно до вказаного договору продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його вартість відповідно до умов даного договору ( п. 1.1.), право власності покупця на об`єкт виникає після завершення будівництва комплексу, введення його в експлуатацію та з моменту державної реєстрації права власності на об`єкт ( п. 1.5.).

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. вказаного договору загальна вартість об`єкта на момент укладення цього договору зазначається в додатку № 2, та не є остаточною і підлягатиме перерахунку після повного завершення будівництва, а саме: кінцева сума буде корегуватися шляхом перерахунку суми визначеної в додатку № 2 до договору, з врахуванням площі відхилення (в більшу чи меншу сторону), покупець зобов`язаний оплатити продавцю ( у випадку збільшення суми) остаточну вартість об`єкта ( кінцеву суму) протягом 15 календарних днів з дати отримання повідомлення від продавця.

Розрахунок за об`єкт здійснюється згідно графіку вказаного в додатку №2 до даного Договору ( п.2.3. Договору)

Згідно до п. 3.4.1. покупець вправі передати свої права та обов`язки за даним договором ( повністю або частково) третім особам тільки після одержання письмової згоди на таку передачу від продавця. Покупець здійснює сплату за надані продавцем послуги по оформленню договору відступлення права та обов`язків за даним договором на користь третіх осіб у розмірі 3% від загальної вартості об`єкта, у разі відступлення на користь родичів першого ступеня споріднення - 1% від загальної вартості об`єкта, про, що укладається окрема угода з продавцем ( а.с. 31-36).

Відповідно додатку № 1 до договору № FP C08, П03, № 018 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому, тип об`єкта - квартира, будівельна адреса : АДРЕСА_2 , кількість кімнат 1, загальна проектна площа становить 41 м. кв. : коридор 5,7 м. кв. , кухня 12,6 м. кв., кімната 14,9 м. кв., ванна 5,0 м. кв., балкон 8,1 м. кв., номер 18, поверх 3, секція 8, планове закінчення будівництва ІІІ квартал 2024 ( а.с. 37-38).

Відповідно до відповіді ТОВ «БЛАГО БУД» №575 від 21.05.2024, наданої на адвокатський запит №13/05-01 від 13.05.2024, будівництво житлового комплексу за будівельною адресою: АДРЕСА_2 - триває; станом на сьогоднішній день, житловий комплекс за будівельною адресою: АДРЕСА_2 не введений в експлуатацію; інформація щодо реєстрації права власності міститься в Державному реєстрі речових прав; ОСОБА_2 внесла забезпечувальні (гарантійні) платежі у термін, згідно графіку, передбаченого в Додатку № 2 до Договору № FP С08,03, № 018 купівлі-продажу майна ( а.с. 40).

Згідно відповіді ТОВ «БЛАГО БУД» №05/09 від 05.09.2024, наданої на адвокатський запит №28/08-01 від 28.08.2024, будівництво житлового комплексу за будівельною адресою: АДРЕСА_2 - завершено, житловий комплекс за будівельною адресою: АДРЕСА_2 введений в експлуатацію та надано сертифікат готовності об`єкта до експлуатації від 01.04.2024 ( а.с. 129).

Згідно сертифікату №ІФ25 Управління з питань державної реєстрації архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради засвідчує відповідність закінченого будівництва об`єкта ( черги, окремого пускового комплексу) проектній документації та підтверджує його готовність до експлуатації, а саме: багатоквартирної житлової забудови на АДРЕСА_2 -Франківську ІІІ черга, 7, 8 ,9 пускові комплекси, замовник об`єкта Приватне акціонерне товариство «Івано-Франківська харчосмакова фабрика», генеральний підрядник ТОВ «БЛАГО БУД». Сертифікат виданий на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації від 26.03.2024 ( а.с. 131-132).

Також, згідно відповіді ТОВ «БЛАГО БУД» № 13/09 від 13.09.2024 на адвокатський запит № 06/09-1 від 06.09.2024 будівництво секції 8 ( ІІІ черга, 8 пусковий комплекс) житлового комплексу за будівельною адресою : АДРЕСА_2 завершено, житловий комплекс введений в експлуатацію. ТОВ «БЛАГО БУД» повідомляло ОСОБА_2 про передбачуваний день здачі в експлуатацію в телефонному режимі. Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_3 не виготовлявся, оскільки ОСОБА_2 не виконала обов`язку, передбаченого п. 3.3.4 Договору № FP С08, П03, № 018 купівлі-продажу майна, що буде створено в майбутньому та не з`явилася для прийняття об`єкта (квартири) та підписання акту прийому-передачі квартири. Крім того, ОСОБА_2 доплатила кошти на виконання п. 2.2. вказаного договору, надлишкових коштів - немає ( а.с. 130).

Згідно сертифікату №ІФ25, виданого Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради засвідчено відповідність закінченого будівництвом багатоквартирної забудови на АДРЕСА_2 та готовність введення до експлуатації, номер черги -3 ( а.с. 131-136).

У витязі із загальнобудинкового технічного паспорта літера «А» поверх ІІІ зазначено : всього площу квартири АДРЕСА_4 , а саме 40,3 м. кв., житлову площа 21.7 м. кв., коридор 6,6 м. кв., кухня-ніша 5,00 м. кв., санвузол 5,1 м. кв., балкон 1,9 м. кв. ( а.с. 139-140).

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Норми статей 57, 60 СК України встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Майно, набуте кожним з подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

У відповідності до частини 3 статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та використовуються подружжям спільно на підставі рівних прав на володіння, користування і розпоряджання відповідним майном.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України, де дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

У той же час, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» всі суб`єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України.

Розміщення інвестицій у будь-яких об`єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід`ємним правом інвестора і охороняється законом.

Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торгівельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Згідно із ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

За змістом ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Відповідно до ч.3 ст.16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, копії, засвідчені в установленому порядку.

Моментом виникнення майнових прав у їх носія вважається загальноприйнятий момент набуття права власності, визначений статтею 328 ЦК України на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

У постанові № 6-98цс13 від 02 жовтня 2013 року Верховний Суд України висловив правову позицію про те, що виконання грошових зобов`язань за інвестиційною угодою, а саме повна сплата вартості об`єкта інвестування (стовідсоткова передоплата), свідчить про вчинення дій, спрямованих на виникнення юридичних фактів, необхідних і достатніх для отримання права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва або набуття майнових прав на цей об`єкт.

Статтею ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено, що майновими правами визнаються будь-які права пов`язані з майном, відмінні від права власності у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо).

У разі невиконання забудовником належним чином взятих на себе зобов`язань, а також відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків учасником будівництва, ефективним способом захисту порушених прав останнього є визнання майнових прав на об`єкт інвестування.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15-ц, провадження № 14-39цс19), від 27 лютого 2019 року у справі № 761/32696/13-ц, провадження № 14-606цс18, Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 638/12414/17, провадження № 61-21546св19.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 359/5719/17, провадження № 14-8 цс 21 зазначено, що саме інвестор, як особа за кошти якої і на підставі договору з яким був споруджений об`єкт інвестування, є особою, якою набувається первісне право власності на новостворений об`єкт інвестування. Державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийнято в експлуатацію у встановленому порядку. В іншому випадку інвестор не зможе визнати право власності на квартиру до введення будинку в експлуатацію. Згідно із частиною четвертою статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Отже, інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою (пункти 93 - 95).

Як встановлено, на будинок АДРЕСА_2 , у якому розташована квартира АДРЕСА_4 , видано сертифікат про готовність до експлуатації. Вартість такої квартири повністю сплачена відповідачкою за договором від 27.02.2023 ( а.с. 195- довідка третьої особи). У той же час шлюб між сторонами розірвано 01.12.2023 ( а.с. 16). В рішенні суду про розірвання шлюбу в обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_2 було зазначено, що сторони не проживають разом з січня 2022 року, спільне господарство не ведуть. При цьому, відповідач на розгляд справи не з`явився, позов про розірвання шлюбу визнав. Рішення набрало законної сили 01.01.2024( а.с.16-18).

Що стосується вартості та розрахунку платежів щодо вказаної квартири, то такий наведений у додатку до договору №2, загальна вартість квартири становить 1 121 883 грн. Покупець сплачує повну вартість об`єкта у вигляді забезпечувальних (гарантійних) платежів, що сплачуються із врахуванням п. 23 договору відповідно до графіку : внесок № 1 - гривневий еквівалент 13 887,14 дол. США до 27.03.2023; внесок № 2 - гривневий еквівалент 15 558,61 дол. США до 27.06.2023. Остаточний розрахунок розраховується відповідно до п.п. 1.2, 2.2., 2.3. даного договору ( а.с. 39). Належних доказів того коли здійснювались платежі та був проведений остаточний розрахунок суду не надано, враховуючи період розірвання шлюбу.

Відповідно до інформації, що надана ТОВ «Благо Буд», то відповідач ухиляється від оформлення акту-прийому передачі квартири, тобто виконання п. 1.5. Договору.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Разом з тим, вимогами ст.ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Верховний Суд у постанові від 02 червня 2022 року у справі № 602/1455/20 вказав, що у цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України).

Відтак, стороною позивача, яке право позивача оспорюється відповідачем, враховуючи визнання нею позовних вимог, введення будинку, у якому знаходиться квартира у експлуатацію та можливістю безпосереднього набуття права власності на майно шляхом реєстрації відповідних прав, відступлення таких у передбаченому законом порядку. Відтак, суд не приймає до уваги заяву представника відповідача про відсутність заперечень відносно позову.

Разом з тим, обраний спосіб захисту, а саме визнання позивача та відповідача покупцями по 1/2 частині об`єкта квартири АДРЕСА_1 , на 3 поверсі, у секції 8, загальною проектною площею 41 кв. м. за договором № FP C08, П03, № 018 купівлі-продажу майна, що буде створено у майбутньому від 27.03.2023, який укладено саме із стороною ТОВ «БЛАГО БУД», не є ефективним ( враховуючи обставини справи, введення будинку в експлуатацію, можливість реєстрації прав на квартиру) та суперечить умовам договору, визначеним сторонами договору. Зокрема, пункту 3.4.1., за яким покупець вправі передавати свої права та обов`язки за даним Договором ( повністю або частково) третім особам лише після одержання письмової згоди на таку передачу від продавця. А враховуючи наведене також суперечить і суб`єктному складу сторін у даній справі, оскільки, як вже зазначено позивач просить визнати його фактично стороною договору покупцем за договором, іншою стороною якого окрім ОСОБА_2 , є ТОВ «БЛАГО БУД» ( продавець).

Отже, за наслідками розгляду справи позивачем не доведено, а судом не встановлено порушення прав позивача з боку відповідача за встановлених судом обставин та за вказаних позивачем підстав, меж заявлених позовних вимог та визначеного ним способу захисту, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи, що у позові відмовлено, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи : Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛАГО БУД» про визнання в порядку поділу майна подружжя покупцям відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_5 ;

Представник позивача : адвокат Гандзюк Тетяна Олегівна, адреса : АДРЕСА_6 ;

Відповідач : ОСОБА_2 , РНОКПП : НОМЕР_2 , адреса : АДРЕСА_5 ;

Третя особа : Товариство з обмеженою відповідальністю, , адреса : вул. Коновальця, 35, м. Івано-Франківськ;

Повне рішення -02.12.2024.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.