Справа № 464/7934/23
пр.№ 2/464/300/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2024 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої - судді Бойко О.М.

секретар судових засідань Карпенко Ю.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в :

позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються із відповідача ОСОБА_2 рішенням Джержинського районного суду м.Харкова від 02.07.2015 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з розміру частини заробітку (сукупного доходу), але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до розміру 10 000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем, ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2013 року, який в подальшому був розірваний рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 червня 2015 року. Від даного шлюбу мають син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 02 лишня 2015 року з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (сукупного доходу), але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, як слідує з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданого головним державним виконавцем Індустріального відділу ДВС у місті Харкові СМУМЮ відповідач свої аліменті зобов?язання належним чином не виконує. Зазначила, що аліменти не сплачуються з 2018 року, заборгованості по аліментах, станом на 01.09.2023 року становить - 163 963,71грн. Неповнолітній син ОСОБА_3 , навчається у 3ОШ № 90 м. Львів, відвідує різні додаткові заняття по фізичному розвитку та потребує додаткових витрат. А тому аліменти, які були стягнуті з відповідача 02 липня 2015 року рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова на даний час не відповідають самим необхідним потребам та умовам життя, необхідних для фізичного розвитку Данила. 3 моменту розлучення і до теперішнього часу відповідач не займається вихованням, утриманням, духовним та фізичним розвитком сина, нічим не допомагає позивачу, не цікавиться перебуванням їхньої спільної дитини у школі та її навчанням. Зазначила, що відповідач навіть не знає, де навчається його дитина, не вітає сина з днем народження, не дарує йому подарунків до свят, з дитиною не спілкується. Вона самостійно матеріально утримує та належним чином піклується про здоров?я сина про його фізичний, духовний та моральний розвиток. Просить позов задоволити.

Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача подала суду заяву, в якій позов підтримала, просить такий розглядати у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча згідно ст.130 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подав, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встанолено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 16 червня 2015 року, шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 розірвано.

Згідно рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 02 липня 2015 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача було вирішено стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини заробітку (сукупного доходу), але не менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 квітня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.2 ст.182 цього ж кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно з ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

У розумінні статті 81 ЦПК України та наведених вище норм Сімейного кодексу України саме ініціатор позову повинен доводити обставини змін у житті сторін, в тому числі, у матеріальному становищі, сімейному стані, здоров`ї або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленостей між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів.

Позивачем вимоги про зміну розміру аліментів обгрунтовано наявністю заборгованості по сплаті аліментів та додатковими витратами на дитину, пов`язаними із додатковими заняттями по фізичному розвитку .

Проте, наявність заборгованості не є обставиною, яка свідчить про зміну матеріального стану платника чи стягувача аліментів, а відтак не може бути підставою для зміни їх розміру.

Крім того, всупереч обов`язку доказування позивачем не надано суду жожних доказів, які б свідчили про збільшені витрати на дитину (додаткові заняттями по фізичному розвитку), як і не надано жодних доказів, які б свідчили про щомісячні витрати на дитину у розмірі 10 000 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»", прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 01 січня 2024 року - 3196 гривень.

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів наданого головним державним виконавцем Індустріального відділу ДВС у місті Харкові СМУМЮ з відповідача ОСОБА_2 нараховувались аліменти ще станом на 2023 рік в розмірі 3127 грн., що є більшим розміром, аніж мінімальний розмір аліментів, визначений законом .

Враховуючи те, що позивачем не доведено виникнення обставин, зазначених у ст.192 Сімейного кодексу, які можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для збільшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача ОСОБА_2 , а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 223, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення буде складено 28.05.2024

Головуюча: