ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 травня 2024 року

м. Харків

справа № 639/7113/23

провадження № 22-ц/818/1551/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Пилипчук Н.П.

суддів: Тичкової О.Ю., Маміної О.В.,

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 січня 2024 року, постановлене суддею Єрмоленко В.Б.,

в с т а н о в и в:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом про зміну способу присудження аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.05.2014 р. на її користь на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі - 500 гривень щомісячно на 1/4 частину усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, із урахуванням індексації, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову посилається на те, що зросли споживчі ціни у декілька разів, тому раніше встановлений судовим рішенням розмір аліментів вже є недостатнім для належного та гармонійного розвитку дитини.Рекомендований розмір аліментів у 2023 році складає 2833 грн. і дорівнює мінімальному прожитковому мінімуму для утримання дитини відповідного віку. Відповідач ухиляється від сплати аліментів в добровільному порядку та лише після арешту коштів боржника у виконавчому провадженні відповідач став перераховувати аліменти, а після скасування арешту знов припинив здійснювати платежі. Зазначає, що відповідач є особою працездатного віку, інших неповнолітніх дітей не має, його матеріальне становище покращилось і він на даний час проходить службу і отримує високу заробітну плату.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 січня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину- задоволено частково. Змінено спосіб стягнення і розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на підставі заочного рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 14 травня 2014 року на неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з твердої грошової суми-500 грн. на 1/6 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня набрання чинності рішення суду. У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу у розмірі 437 грн.50 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, додаткового стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 7096,56 грн.

Зазначає, що суд встановив істотний для справи факт на підставі неналежних доказів, що призвело до неправильного встановлення усіх фактичних обставин і ухвалення незаконного рішення. Зазначає, що суд першої інстанції витребував докази про доходи відповідача, проте інформація у відповіді ГУ ДПС у Харківській області була неповна, представник позивача просив повторно витребувати інформацію щодо доходів відповідача, але суд відмовив та постановив рішення по суті. Вказує, що судом першої інстанції невірно було вирішено питання щодо витрат на правову допомогу.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним відмовити у її задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на утриманні відповідача перебуває ще двоє малолітніх дітей, ОСОБА_2 працездатний, має дохід, тому вважав за можливе змінити спосіб стягнення аліментів до 1/6 частини від всіх видів заробітку , оскільки такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення потреб дітей, відповідатиме рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання. Крім того, така зміна способу стягнення аліментів відповідатиме засадам справедливості, добросовісності та розумності. Стосовно витрат на правову допомогу зазначав, що адвокат Прядко О.О. брав участь у судовому засіданні 30 січня 2024 р. 35 хвилин, що становить, виходячи з тарифу за годину роботи - 583 грн. Беручи до уваги положення ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви представника позивача і стягнення з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 437 грн. 50 коп.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Сторони ОСОБА_5 і ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 09.08.2012 р. з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на доньку в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з 03.05.2012 р. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 14.05.2014 р. задоволено позов ОСОБА_2 і зменшено розмір аліментів, які стягуються на користь позивача з 800 грн. щомісячно до 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку.

На примусовому виконанні у Холодногірсько-Новобаварському відділі державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавчий лист № 2012/3983/2012 від 25.10.2012 про стягнення аліментів. За наданим державним виконавцем розрахунку, станом на 04.01.2023 заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про джерела/суми нарахованого доходу за період з 01.01.2021 по 30.09.23 по фізичній особі ОСОБА_2 , вбачається, що відповідач працював за цивільно-правовими договорами, його загальний заробіток за 2021 рік склав 2168грн. 76 коп, за січень 2022 р.-216 грн., з лютого 2022 р. відсутня інформація про його доходи. В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що відповідач не працює та на службі не перебуває.

Ст.51 Конституції Українитаст.180 Сімейного кодексу України(далі -СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.8 Закону України від «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.141СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістомстатті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно достатті 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статей 183,184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.

Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положеньстатті 182 СК України, так і положень статей183,184 СК України.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У зазначеній нормі права (в редакції від 17.05.2017 року) законодавець розширив можливості того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (отримувача аліментів) щодо вибору способу стягнення аліментів.

Як вбачається з матеріалів справи, одержувач аліментів ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Жовтневого районногос уду м. Харкова від 14 травня 2014 року, в якому просила визначити розмір аліментів у частці від доходу, а саме у розмірі від розміру усього доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, із уразуванням індексації , починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитини повноліття.

Отже, одержувач аліментів скористався своїм правом щодо визначення способу стягнення аліментів саме у частці від доходу.

При цьому, внаслідок зміни способу стягнення аліментів буде збільшений і розмір стягуваних аліментів.

У ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України).Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямистатті 192 СК Українизміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.

Так, з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про джерела/суми нарахованого доходу за період з 01.01.2021 по 30.09.23 по фізичній особі ОСОБА_2 , відповідача працював за цивільно-правовими договорами, його загальний заробіток за 2021 рік склав 2168грн. 76 коп, за січень 2022 р.-216 грн., з лютого 2022 р. відсутня інформація про його доходи. В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що відповідач не працює та на службі не перебуває.

Відповідач є працездатною особою, спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню дитини.

Відповідач не заперечував проти часткового задоволення позовної вимоги ОСОБА_1 та згоден оплачувати аліменти на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 50% прожиткового віку для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності та гармонійного розвитку дитини.

За змістом ст.192 СК України у системному зв`язку із положеннями ст.182 СК України, при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини, суд зобов`язаний виходити з пріоритету інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява № 31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).

З огляду на вищенаведене, беручи до уваги те, що з моменту присудження аліментів (2014 року) дитина підросла і витрати на її утримання значно зросли, враховуючи інтереси дитини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано керувався тим, що розмір і спосіб стягуваних аліментів підлягає зміні, з твердої грошової суми-500 грн. на 1/6 частину заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи від дня набрання чинності рішення суду.

Визначений судом першої інстанції розмір аліментів відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Стосовно незгоди апелянта з рішенням суду першої інстанції стосовно витрат на правову допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачаєтсья з матеріалів справи на підтвердження понесених витрат до позовної заяви надано договір № 32/23 від 30.09.2023 про надання професійної правничої допомоги, рахунок на оплату № 2 від 30.09.2023 за представництво адвоката у цивільному судочинстві у кількості 2,5 годин на суму 2500 грн., з розрахунку 1000 грн. за годину роботи, платіжну інструкцію.

Адвокат Прядко О.О. брав участь у судовому засіданні 30 січня 2024 р. 35 хвилин, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги представником відповідача надано не було, отже, виходячи з фактичного часу наданих послуг, суд першої інстанції вірно вирахував пропорційно задоволеним позовним вимогам, витрати на правову допомогу у розмірі 437 грн. 50 коп.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення виготовлено 28 травня 2024 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна