Справа № 194/658/23
Номер провадження № 4-с/194/2/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.

за участю секретаря судового засідання Сафонової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_1 постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та зобов`язати вчинити певні дії, стягувач: ОСОБА_2 , заінтересована особа: Павлоградський відділ державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та зобов`язати вчинити певні дії, стягувач: ОСОБА_2 , заінтересована особа: Павлоградський відділ державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Свою скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 року у справі 194/658/23 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні, та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні дитини, визначено спосіб виховання та спілкування з дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: визначити спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом встановлення наступного порядку і часу спілкування: один раз на тиждень по неділях з 10-30 год. до 12-00 год. в присутності ОСОБА_1 , з урахуванням режиму харчування та сну дитини, за виключенням періоду хворобливого стану дитини, несприятливих погодних умов чи іншої необхідності, викликаної інтересами самої дитини; місце зустрічей ОСОБА_2 з малолітньою дитиною ОСОБА_2 , повинно визначатися за попередньою домовленістю з ОСОБА_1 в телефонному режимі. Вказує, що 06 березня 2024 року державним виконавцем Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №74358231 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, де в п.3 зазначено стягнути з неї виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця в розмірі 14200 грн. Скаржниця не погоджується з законністю даної постанови посилаючись на те, що державним виконавцем неправомірно винесена постанова про накладення на неї штрафу за невиконання вищезазначеного виконавчого документу, оскільки державний виконавець вирішила стягнути виконавчий збір тільки на підставі заяви ОСОБА_2 , без перевірки того, що рішення суду не виконувалося у зв`язку з тим, що дитина хворіла. Отже, дії державного виконавця не узгоджуються з вимогами ч.1-2 ст. 18 Закону №1404-VIII. Таким чином, вважає, що у державного виконавця відсутні підстави для винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 06 березня 2024 року. Тому, просить визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 06 березня 2024 року, ВП№74358231; зобов`язати Павлоградський відділ державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження ВП№74358231 зі стягнення з неї виконавчого збору у сумі 14200 грн.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2024 року поновлено строк для подачі скарги та відкрито провадження у справі за вищезазначеною скаргою та призначено справу до розгляду.

На адресу суду 19 квітня 2024 року від Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли письмові заперечення, згідно яких скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Звертає увагу на те, що на виконанні відділу перебуває виконавче провадження ВП№74358231, яке відкрито 06.03.2024 року та копії постанов направленні сторонам. Згідно ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» 06.03.2024 року державним виконавцем винесено постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 14200 грн.

Представник державної виконавчої служби та інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином. Проте, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Згідно ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги та надані учасниками судового провадження документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги, з наступних підстав.

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 29 лютого 2024 року у справі 194/658/23 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні, та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні дитини позов задоволено частково. Ухвалено: усунути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та визначити спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом встановлення наступного порядку і часу спілкування: один раз на тиждень по неділях з 10-30 год. до 12-00 год. в присутності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з урахуванням режиму харчування та сну дитини, за виключенням періоду хворобливого стану дитини, несприятливих погодних умов чи іншої необхідності, викликаної інтересами самої дитини; місце зустрічей ОСОБА_2 з малолітньою дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повинно визначатися за попередньою домовленістю з ОСОБА_1 в телефонному режимі.

Державним виконавцем Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щепіною І.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №74358231 за виконавчим листом №194/658/23 та одночасно стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір в сумі 14200 грн., стягувач ОСОБА_2 , боржник ОСОБА_1 .

Отже, сторонами не оспорюється, що виконавче провадження №74358231, відкрито на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 про примусове виконання рішення суду у справі 194/658/23.

Відповідно до ст. ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із ч.1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Стаття 19 Конституції встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (частина перша статті 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавчий документ повинен відповідати вимогам, визначеним у частині першій статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною четвертою вказаної статті виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом;4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю; 11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Згідно з ч. 6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною). За рішенням про встановлення побачення з дитиною державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення шляхом забезпечення побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Відповідно до ч.1,3-10 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, яка підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" та Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності зазначеними законами.

У разі наступних пред`явлень державному виконавцю до виконання виконавчого документа виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Під час передачі виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю виконавчий збір не стягується, якщо він не був стягнутий на момент передачі.

У разі стягнення частини виконавчого збору на момент передачі виконавчого документа приватному виконавцю стягнута частина виконавчого збору поверненню не підлягає.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Виконавчий збір не стягується, якщо інше не передбачено угодою про врегулювання спору (мировою угодою), укладеною між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулюваня спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, відповідно до якої виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню.

За наявності обставин, визначених абзацом першим цієї частини, виконавче провадження, відкрите на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у тому числі до дати укладення такої угоди, підлягає закінченню відповідно до пункту 19-1 частини першої статті 39 цього Закону.

Сторонами скарги суду не доведено фактів добровільного виконання вищезазначеного судового рішення до відкриття провадження, та винесення постанови державним виконавцем про закінчення зазначеного виконавчого провадження у зв`язку з добровільним виконанням судового рішення.

Скаржником ОСОБА_1 та її представником адвокатом Мицак Н.Т. не доведено суду підстав за якими виконавчий збір відповідно до ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» не стягується з боржника.

Таким чином, судом встановлено, що державний виконавець Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щепіна І.О. під час виконання виконавчого листа по справі №194/658/23 керувалася нормами Закону України «Про виконавче провадження», підстав для визнання спірної постанови протиправною та її скасування судом не встановлено, оскільки виконавчий лист №194/658/23 виданий 29 лютого 2023 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області про усунення ОСОБА_2 перешкод в спілкуванні та вихованні з дитиною ОСОБА_2 відповідає вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» та пред`явлений до примусового виконання належним стягувачем в обумовлені законом строки для пред`явлення його до виконання. Державний виконавець Щепіна І.О. у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» винесла постанову про відкриття виконавчого провадження на виконання примусового виконання рішення суду за заявою стягувача ОСОБА_2 та одночасно стягнула з боржника ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі передбаченому цим Законом.

Таким чином, виходячи з заявлених вимог скарги, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що вимоги скарги не підтверджені матеріалами справи, внаслідок чого у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12,13,76,450,451,452 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та зобов`язати вчинити певні дії, стягувач: ОСОБА_2 , заінтересована особа: Павлоградський відділ державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Тернівський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повну ухвалу складено 27 травня 2024 року.

Головуючий суддя В.О. Корягін