печерський районний суд міста києва
пр. № 2-о-310/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про госпіталізацію ОСОБА_2 до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку,

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2024 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана заява, для розгляду якої визначено суддю у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), та передано 24 травня 2024 року, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України і складається із Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», Закону України «Про психіатричну допомогу» та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу доки наявність такого розладу не буде встановлена на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

У справі Вінтерверп проти Нідерландів від 24 жовтня 1979 року ЄСПЛ звертає увагу на три вимоги, що зумовлюють наявність законних підстав для обмеження волі психічно хворої особи. Зокрема, особа повинна реально страждати психічним захворюванням, тобто реальні психічні розлади повинні бути встановлені компетентними органами на основі об`єктивної медичної експертизи; психічні розлади повинні досягти такого рівня, які виправдовують позбавлення волі; дійсність позбавлення волі залежить від наявності такого захворювання, особа може бути позбавлена волі до тих пір, поки є захворювання, що встановлено відповідним висновком.

Згідно з вимогами пункту 1 частини першої ст. 185 ЦПК України, суд повертає заяву у випадках, коли її подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За приписами частини першої статті 339 ЦПК України, за умов, визначених Законом України »Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Згідно з статтею 14 вказаного Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

У решті випадків, згідно з статтею 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», госпіталізація особи до закладу з надання психіатричної допомоги особи, яка досягла 14 років, на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою.

Частиною другою ст. 340 ЦПК України передбачено, що до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Згідно з частиною другою, третьою ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку визнається доцільною, представник закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, протягом 24 годин з часу госпіталізації направляє до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації.

Разом з тим, як передбачено частиною другою, третьою ст. 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до такого закладу в примусовому порядку розглядається судом за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги протягом 24 годин з дня її надходження.

Відтак, згідно з вимогами статей 339, 340 ЦПК України, ст. ст. 16, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» питання надання дозволу на госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку перед судом може порушувати лише представник відповідного психіатричного закладу, що має госпіталізувати таку особу або в якому перебуває ця особа.

Таким чином, заявником у справі про госпіталізацію особи у примусовому порядку може бути лікар-психіатр або представник закладу з надання психіатричної допомоги.

Заявник ОСОБА_1 вказала, що ОСОБА_2 , щодо якого вона просить надати дозвіл на госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, є її сином, який знаходиться на обліку у психіатра з 2012 року.

Отже, судом встановлено, що вказана заява подана з порушенням вимог ЦПК України, а саме заяву подано особою, яка не мала права звертатися до суду із вказаною заявою.

Враховуючи наведене, заява про надання дозволу на госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку підлягає поверненню на підставі пункту 1 частини четвертої ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 1-33, 185, 258-263, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Повернути заяву ОСОБА_1 про госпіталізацію ОСОБА_2 до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І. В. Литвинова