Справа № 361/9239/24
Провадження № 2/361/5197/24

У Х В А Л А

31 жовтня 2024 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області

Радзівіл А.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Південно-Будайського клінічного центру Університетської навчальної лікарні Святого Імре (1115 Будапешт, вул. Титині 12-16) про відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суд із позовом до Південно-Будайського клінічного центру Університетської навчальної лікарні Святого Імре про відшкодування моральної шкоди та витрат понесених на реабілітацію.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.10.2024 року позовна заява залишена без руху.

30.10.2024 на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивачем надано уточнену позовну заяву з додатками, у якій він просив відшкодувати моральну шкоду в розмірі 1000000 Євро, що в еквіваленті складає 45350000 гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Положення Цивільного процесуального кодексу України передбачають необхідність вручення відповідачу позовної заяви із доданими до неї документами, надання можливості відповідачу подати відзив на позов, докази по справі, скористатись іншими процесуальними правами, визначеними законом.

Статтею 87 ЦПК України передбачено, що суд, який розглядає справу або заяву про забезпечення доказів, в разі виникнення потреби в збиранні доказів за межами його територіальної юрисдикції доручає відповідному суду вчинити певні процесуальні дії. В ухвалі про судове доручення коротко викладається суть справи, що розглядається, зазначаються особи, які беруть у ній участь, обставини, що підлягають з`ясуванню, докази, які повинен зібрати суд, що виконує доручення, зокрема перелік питань, поставлених учасниками справи та судом свідку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України Про міжнародне приватне право суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Стаття 19 Закону України Про міжнародні договори України визначає, що чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Закону України Про міжнародне приватне право, у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Частиною 1 ст. 498 ЦПК України, передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 3 Закону України Про міжнародне приватне право якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

В рамках Гаазької конвенції з питань цивільного процесу Україна має отримувати допомогу від таких країн як Аргентина, Австрія, Білорусь, Бельгія, Боснія и Герцеговина, Китай (адміністративна область Макао), Хорватія, Македонія, Угорщина, Ізраїль, Італія, Японія, Латвія, Люксембург, Марокко, Нідерланди (королівство у Європі), Норвегія, Польща, Португалія, Румунія, Словаччина, Словенія, Іспанія, Суринам, Швеція, Швейцарія, Туреччина, Вірменія, Ватикан, Киргизія, Ліван, Молдова, Росія, Узбекистан.

Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном (ст. 1 Конвенції).

Відповідно до ст. 2 Конвенції кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6. Кожна Держава організовує Центральний Орган згідно зі своїм правом.

Згідно зі ст. 3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

У відповідності до п. 1.4 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2008 № 1092/5/54, та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.07.2008 за №573/15264 (надалі - Інструкція), обсяг правової допомоги, порядок зносин, вимоги щодо форми і змісту доручення, а також особливості виконання доручення визначаються положеннями міжнародного договору України, який діє у відносинах між Україною та відповідною іноземною державою. Посилання на такий міжнародний договір у дорученні є обов`язковим. Відповідно до ст.7 Конвенції про вручення формуляр обов`язково складається французькою чи англійською мовою запитуваної держави, а в раз заповнення українською мовою обов`язково супроводжується перекладом на одну із зазначених мов (п.6.3 інструкції).

Згідно зі ст. 5 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, якщо документ має бути вручений відповідно до ч. 1 цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави. Тому, відповідно до ст. 7 Конвенції, типові умови формуляра, доданого до цієї Конвенції, у всіх випадках обов`язково мають бути складені французькою або англійською мовами. Вони можуть при цьому бути складені офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуючої Держави. Відповідні пробіли заповнюються або мовою запитуваної держави, або французькою чи англійською мовами.

Відповідно до ст. 12 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, вручення судових документів, отриманих від Договірної Держави, не потребує оплати або відшкодування зборів або витрат в зв`язку з врученням, здійсненим запитуваною Державою.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року, якщо прохання про вручення відповідає положенням цієї Конвенції, запитувана Держава може відмовити у виконанні такого прохання лише якщо вона вважає, що таке виконання порушить її суверенітет або безпеку.

Відповідно до розділу II інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року №1092/5/54(зі змінами), передбачено, що якщо при розгляді цивільної справи виникає необхідність у врученні документів за кордоном, суд України, який розглядає справу, складає доручення про надання правової допомоги за кордоном та направляє його через головне територіальне управління юстиції до Міністерства юстиції України, якщо інше не передбачено міжнародним договором. Доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Враховуючи наявну інформацію про місцезнаходження відповідача по справі: Південно-Будайський клінічний центр Університетської навчальної лікарні Святого Імре, Угорщина, м.Будапешт, вул. Титині 12-16, за межами території України, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості сповістити його про дату, час і місце проведення судового засідання та вручити копію позовної заяви з додатками, копію ухвали про відкриття провадження, суд приходить висновку про направлення судового доручення та необхідність звернення суду України із судовим дорученням до іноземного компетентного органу Угорщини для здійснення відповідних процесуальних дій, у порядку, встановленому Гаазькою Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, виникає необхідність вручення документів по справі відповідачу, а саме: Південно-Будайському клінічному центру Університетської навчальної лікарні Святого Імре, який знаходиться за адресою: 1115, Угорщина, м. Будапешт, вул. Титині 12-16.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 252, п. 12 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

В зв`язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним зупинити провадження по справі до надходження відповіді від іноземного суду на судове доручення про надання правової допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.19, 175, 187, 252, 253, 274, 498 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л ИВ :

Прийняти позовну заяву ОСОБА_1 до Південно-Будайського клінічного центру Університетської навчальної лікарні Святого Імре про відшкодування моральної шкоди до розгляду та відкрити провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження.

Призначити підготовче засідання на 06 лютого 2025 року 14 год. 00 хв. в залі суду за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Грушевського, 2, каб. 208.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву за правилами встановленими ст. 178 ЦПК України 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Роз`яснити, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Надати позивачу строк з дня отримання відзиву на позовну заяву 5 днів для подання відповіді на відзив відповідно до вимог ч. 3-5 ст. 178 ЦПК України.

Протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив відповідач має право подати за правилами встановленими ч. 3-5 ст. 178 ЦПК України свої заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ЦПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслати учасникам справи, копію позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів надіслати відповідачу.

На підставі ст. 498 ЦПК України надіслати судове доручення про надання правової допомоги компетентному суду іноземної держави за місцем знаходження відповідача.

Звернутися до компетентного органу міста Будапешт, республіки Угорщина з проханням вручити документи, а саме: позовну заяву з додатками, копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу по справі Південно-Будайському клінічному центру Університетської навчальної лікарні Святого Імре, місцезнаходження: 1115, м.Будапешт, вул. Титині 12-16, Угорщина.

Після виконання даного доручення направити всі документи на адресу Броварського міськрайонного суду Київської області.

Зобов`язати позивача ОСОБА_1 надати до суду, протягом семи днів із дня отримання копії ухвали суду від 31.10.2024 року: нотаріально засвідчений переклад на офіційну мову Республіки Угорщини ухвали про відкриття провадження у справі від 31.10.2024 року, позовної заяви із додатками.

Провадження у цивільній справі зупинити до надходження відповіді від іноземного суду на судове доручення про надання правової допомоги або явки відповідача у судове засідання для розгляду справи по суті, залежно від події, яка станеться раніше.

Копію ухвали для відома направити учасникам справи, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена в частині зупинення провадження по справі до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Радзівіл А.Г.