Справа № 127/3981/24
Провадження № 2-о/127/70/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Поляруш І.О.,

представника заявника адвоката Виноградського А.П.,

розглянувши у відкритому засіданні, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головне управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Виноградський А.П., за участі заінтересованих осіб Головного управління ПФУ у Вінницькій області та Головного управління ПФУ у Івано-Франківській області, звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить встановити факт належності йому (заявнику) Диплому А №643256, виданого 28 липня 1979 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Заява мотивована тим, що 12.12.2023 заявник за місцем свого проживання звернувся до структурного підрозділу Головного управління ПФУ у Вінницькій області, з метою подання документів для призначення йому пенсії за віком. У порядку екстериторіальності розгляд заяви про призначення пенсії було передано до ГУ ПФУ у Івано-Франківській області. Листом ГУ ПФУ у Вінницькій області, заявника повідомлено про прийняття рішення про відмову у призначенні йому пенсії за віком. Рішенням ГУ ПФУ у Івано-Франківській області у призначенні пенсії заявнику було відмовлено. Серед іншого, зазначено, що до страхового стажу не враховано період навчання з 01.09.1976 по 28.07.1979, оскільки прізвище заявника вказане в дипломі як « ОСОБА_2 ійчук», що не відповідає паспортним даним заявника. Заявник зазначає, що виправити допущену в дипломі помилку в інший спосіб неможливо, оскільки навчальний заклад, яким видано диплом, а саме середнє професійно-технічне училище №58 м. Красний Луч (нині м. Хрустальний) Ворошиловградської (нині Луганської) області, перебуває на тимчасово окупованій території України. Вищезазначене і стало підставою для звернення з даною заявою до суду для встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявнику.

Ухвалою суду від 08.02.2024 заяву прийнято до розгляду за правилами окремого провадження та відкрито провадження у цивільній справі.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Виноградський А.П. заявлені вимоги підтримав та просив заяву задовольнити, понесені судові втрати просив залишити за заявником.

Представник заінтересованої особи Головного управління ПФУ у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, про місце, день та час проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомлено.

Представник заінтересованої особи Головного управління ПФУ у Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, 22.02.2024 на електронну адресу суду, а згодом і поштою, від представника заінтересованої особи надійшли пояснення, в яких представник не заперечував щодо задоволення заявлених вимог та просив розгляд справи проводити за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, зважаючи на зміст заяви, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що диплом серії НОМЕР_2 , видано 28.07.1979 на ім`я « ОСОБА_1 ». Крім того у даному дипломі зазначено прізвище, ім`я та по батькові російською мовою « ОСОБА_3 » (а.с. 8).

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.09.1976 по 28.07.1979 навчався в ПТУ №58, підставою для внесення даного запису в трудову книжку став диплом НОМЕР_2 від 28.07.1979 (а.с. 10).

Розбіжності у написанні прізвища заявника в описаному вище дипломі, виникла в результаті допущення помилки при здійсненні перекладу прізвища заявника з російської мови на українську. Наведене зумовлює перешкоди у реалізації права заявника на оформлення пенсії у встановленому законом порядку, а в позасудовому порядку встановити факт належності наведеного правовстановлюючого документу, в заявника можливості не має.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У статті 55 Конституції України визначено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом.

У судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Встановлення цього факту, має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить йому в подальшому реалізувати своє законне право щодо оформлення пенсії.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Заявником надано достатньо доказів на підтвердження викладених обставин, а заінтересованими особами не спростовано доводи, викладені у заяві.

Таким чином, у суду не виникає сумніву у тому, що диплом НОМЕР_2 від 28.07.1979, належить заявнику ОСОБА_1 .

Встановлення даного юридичного факту за рішенням суду породжує для заявника певні правові наслідки.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 263-265, 273, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головне управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , Диплому НОМЕР_2 , виданого 28 липня 1979 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, , адреса місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Зодчих, буд. 22;

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області, , адреса місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, буд. 15.

Повний текст рішення суду виготовлено 07.03.2024.

Суддя: