АПЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2024 року

м. Чернівці

справа № 727/10738/23

провадження 22-ц/822/411/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Литвинюк І.М., Височанської Н.К.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 березня 2024 року, головуючий у першій інстанції Одовічен Я.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у жовтні 2023 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Зазначала, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 12 жовтня 2011 року актовим записом № 1877 розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 січня 2023 року.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказувала, що ОСОБА_2 проживає окремо, утримання дитині не надає.

ОСОБА_2 є здоровою людиною працездатного віку, має постійний дохід, інших зобов`язань щодо утримання дітей або непрацездатних членів сім`ї не має.

Посилалася на те, що малолітній ОСОБА_3 навчається у 2 класі загальноосвітньої школи №2 м.Чернівці, відвідує спортивний клуб «Лідер», утримання у розмірі1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно є доцільним та достатнім для забезпечення фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 березня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 березня 2024 року змінити, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Вважає, що висновки суду першої інстанції щодо достатності розміру аліментів у вигляді частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Зазначає про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що ОСОБА_2 є здоровою особою працездатного віку, отримує постійний дохід, інших зобов`язань щодо сплати аліментів на утримання дітей або непрацездатних членів сім`ї не має.

Судом першої інстанції не враховано потреби дитини, залишено поза увагою інтереси малолітнього ОСОБА_3 , який має право на достатній та необхідний рівень матеріального забезпечення.

Аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно є доцільними та достатніми для забезпечення фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку малолітнього ОСОБА_3 , враховуючи його потреби, інтереси та матеріальне становище.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів частково, суд першої інстанції вважав, що підлягає захисту право ОСОБА_1 на стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив, що дитина проживає з матір`ю, на батьків покладено однаковий обов`язок по утриманню дитини, ОСОБА_2 займає посаду молодшого комірника Товариства з обмеженою відповідальністю "Логістік Юніон», щомісячний дохід становить 19000 грн.

Водночас суд першої інстанції вважав, що такий розмір утримання відповідає можливостям платника аліментів та задовольняє правомірні очікування ОСОБА_1 та дитини на отримання аліментів, ураховує баланс інтересів батьків та дітей, є достатнім для забезпечення належного утримання дитини.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 12 жовтня 2011 року актовим записом № 1877, розірваний рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 січня 2023 року.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки департаменту надання адміністративних послуг Чернівецької міської ради від 27 січня 2023 року №484707 зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є будинок АДРЕСА_1

За довідкою громадської організації «Чернівецький обласний спортивний клуб «Лідер» від 27 січня 2023 року ОСОБА_3 відвідує секцію карате щоденно, вартість тренувань складає 2800 грн на місяць.

На підставі довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик Юніон» від 26 січня 2024 року № 66/С/СПЗП ОСОБА_2 працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Логістик Юніон» на посаді молодшого комірника з квітня 2023 року, з липня 2023 року по грудень 2023 року нарахований дохід у розмірі 107204 грн. 87 коп.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.17 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

На підставі ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням обставин, викладених у ч.1 ст.182 цього Кодексу.

За вимогами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини , стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина , наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів , доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

За довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик Юніон» від 26 січня 2024 року № 66/С/СПЗП ОСОБА_2 працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Логістик Юніон» на посаді молодшого комірника з квітня 2023 року, з липня 2023 року по грудень 2023 року нарахований дохід в сумі 107204 грн. 87 коп.

Заслуговують на увагу посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не враховано усі істотні обставини, що могли вплинути на визначення розміру аліментів.

У матеріалах справи відсутні докази наявності у платника аліментів нерухомого майна, грошових коштів, витрат, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Ураховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини ОСОБА_3 , стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів ОСОБА_2 , відсутність на утриманні інших непрацездатних осіб, нерухомого та рухомого майна, грошових коштів, витрат, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, інші обставини, що мають істотне значення, потреби дитини, необхідність та достатність розміру аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 06 жовтня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Не можна погодитися з доводами ОСОБА_1 , на які є посилання в апеляційній скарзі, що висновки суду першої інстанції щодо достатності розміру аліментів у вигляді частки від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

На підставі частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 3196 гривень.

На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із положеннями частини першої, четвертої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю, або задоволення позовних вимог у випадку ненадання відповідачем доказів на спростування обставин, зазначених у позові.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 червня 2023 року в справі №916/3027/21 зазначила, що «обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20).

За статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21)».

ОСОБА_1 , звертаючись до суду, не зазначала розмір потреб дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на навчання у 2 класі загальноосвітньої школи №2 м.Чернівці, відвідування спортивного клубу «Лідер».

У матеріалах справи відсутні докази, що розмір утримання не відповідає потребам дитини.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

На підставі ч.1ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 березня 2024 року підлягає залишенню без змін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 13 жовтня 2023 року підлягає залишенню без змін, розподіл судових витрат не проводиться.

Таких висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постанові від 15 січня 2020 року у справі №145/1330/17.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 23 травня 2024 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді Н. К. Височанська

І. М. Литвинюк