Справа № 944/6619/24
Провадження №2-з/944/31/24
УХВАЛА

про забезпечення позову

28.11.2024 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Калиновського Василя Васильовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів,

встановив:

27 листопада 2024 року ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву до АТ КБ «Приватбанк», в якій просить: зобов?язати АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок кредитних коштів (кредитний ліміт) на її рахунку безпідставно списаних (перерахованих) 22.10.2024 року банківського рахунку НОМЕР_1 по банківській картці № НОМЕР_2 належного Позивачу у сумі 76 773,03 грн; стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на її користь безпідставно списані (перераховані) особисті кошти з банківського рахунку НОМЕР_1 по банківській картці № НОМЕР_2 у сумі 6 580,03 гривень; визнати всі нараховані з боку відповідача АТ КБ «Приватбанк» з 22 жовтня 2024 року кредитні зобов?язання, відсотки, штрафи і пені згідно Договору № SAMDNWFC10 від 30 жовтня 2015 року по банківському рахунку НОМЕР_1 по банківській картці № НОМЕР_2 та банківській картці НОМЕР_3 незаконними та зобов?язати АТ КБ «Приватбанк`їх списати; стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на її користь у рахунок відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 15 000,00 гривень, стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на її користь суму судових витрат.

Одночасно з позовною заявою представник позивача адвокат Калиновський В.В. подав до суду заяву про забезпечення позову у даній справі, в якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» зупинити усі нарахування з 22 жовтня 2024 року щодо кредитних зобов`язань,які можуть виникнути в майбутньому, в тому числі, але і не тільки: відсотків, штрафів, пені тощо, згідно з договору № SAMDNWFC10 від 30 жовтня 2015 року по року по банківському рахунку НОМЕР_1 по банківській картці № НОМЕР_2 та банківській картці НОМЕР_3 .

На обґрунтування заяви зазначає, що в результаті шахрайських дій з належного позивачці банківського рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» Договір № SAMDNWFC10 від 30.10.2015 року було списано її особисті кошти в розмірі 6 580,03 грн., та кредитні кошти в розмірі - 76 773,03 грн., чим завдано збитків на загальну суму 83 353,06 гривень. В підтвердження обставин шахрайських дій є порушення кримінального провадження, відомості про яке зареєстровані за її заявою в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 28 жовтня 2024 року за № 0001036 за ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України. З метою повідомлення відповідача про вчинені щодо позивача шахрайські дії, остання надіслала на електронну адресу відповідача повідомлення із проханням вжити заходів для врегулювання ситуації, що склалась та повернення коштів. Такі повідомлення були надіслані з електронної скринь позивачки. Станом на дату підписання цієї позовної заяви подані позивачем повідомлення не були розглянуті, понад це відповідач повідомив про нарахування процентів та штрафних санкцій у зв?язку із списанням коштів. Підтвердженням того факту, що подані заяви залишаються до цього моменту без розгляду та не зупиняють нарахування процентів та штрафних санкцій є повідомлення від 19.11.2024. Дані обставини свідчать про те, що відповідачем не вчинено жодних дій, щодо повернення позивачці її власних коштів - 6 580,03 грн., та анулювання кредитного балансу у розмірі - 76 773,03 грн., які були списані внаслідок проведення шахрайських дій у зв?язку із бездіяльністю. Зняття коштів відбулося внаслідок шахрайських дій, таємного викрадення грошових коштів, оскільки списання коштів з рахунку відбулося поза його волею, не з його вини та за відсутності поінформованості про проведення банком операцій за його банківським рахунком.

На підставі ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову, додані до неї докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, зважаючи на таке.

Згідно зі ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується,зокрема: забороною вчиняти певні дії.

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 " Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Такі висновки також сформовані колегією суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 183/5864/17-ц (6-846цс16).

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судом встановлено, що між сторонами існує майновий спір.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони АТ КБ «Приватбанк» нараховувати відсотки, списувати грошові кошти з рахунку, у тому числі карткових, зарплатних карткових рахунків, відкритих на її ім`я, у рахунок погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з тим, що вона звернулася до правоохоронних органів з заявою про злочин, яку зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001036 за ч. 4 ст. 190 КК України, та до банку з вимогою про не нарахування відсотків за користування коштами, які вона втратила на зі своєї вини та припинення списання щомісячних платежів по кредиту, однак АТ КБ «Приватбанк» продовжує списувати з її картки грошові кошти на погашення кредиту, тому вона звернулася до суду з позовною заявою про відновлення порушеного права внаслідок неправомірних дій надавача банківських послуг і невжиття заходів забезпечення позову матиме наслідком утруднення виконання рішення суду.

Дослідивши подану позовну заяву та додані до неї документи та враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, зважаючи на те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, вважає за необхідне застосувати забезпечення позову шляхом заборони АТ КБ «Приватбанк» нараховувати відсотки, списувати грошові кошти з рахунків відкритих на ім`я ОСОБА_2 , у рахунок погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом.

При цьому, суд вважає, що даний захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачкою вимогами і його невжиття дійсно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що в свою чергу призведе до неможливості захисту законних інтересів позивачки, поновлення її порушеного права в майбутньому у випадку задоволення її позовних вимог.

З огляду на наведені висновки, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову в обраний позивачем спосіб, адже їх невжиття може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Водночас, у відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Одночасно з вирішенням питання щодо забезпечення позову, суд не вбачає підстав для вжиття зустрічних заходів забезпечення позову відповідно до ст. 154 ЦПК України.

Суд роз`яснює, що відповідач у відповідності до вимог статті 154 ЦПК України, після застосування судом заходів забезпечення позову не позбавлений права на подання до суду відповідного клопотання про зустрічне забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.149-153, 157, 247, 258-260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Калиновського Василя Васильовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів, задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» зупинити нарахування відсотків, штрафів, пені, тощо, з 22 жовтня 2024 року щодо кредитних зобов`язань ОСОБА_1 , згідно з договору № SAMDNWFC10 від 30 жовтня 2015 рок, банківський рахунок НОМЕР_1 , банківська карта № НОМЕР_2 , банківська картка НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (складення повного судового рішення) до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повне найменування сторін:

стягувач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

боржник Акціонерне товариство «Приватбанк», , адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д.

Суддя Д.Б. Поворозник