Справа № 450/2120/24 Провадження № 2/450/1370/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2024 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Данилів Є.О. розглянувши в м. Пустомити заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в :

на адресу Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/ 2 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 48,7 кв.м. шляхом заборони її відчуження, 1/ 2 частку житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 82,2 кв. м. шляхом заборони його відчуження,

Свої вимоги мотивує тим, що нею до Пустомитівського районного суду Львівської області подано позовну заяву до ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про поділ майна подружжя. Вважає, що з метою забезпечення позову необхідно вжити заходи забезпечення позову, так як невжиття таких може істотно ускладнити чи навіть унеможливити виконання рішення суду та забезпечити ефективний захист прав позивача.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 16.05.2024 року відкрито провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, ч. 2 ст. 247 ЦПК України сторони у судове засідання не викликалися, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

За змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Тобто в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для ефективного захисту прав або інтересів позивача. При цьому відповідно до вимог частини 3 статі 12, частини 1 статті 81 ЦПК України обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Види забезпечення позову визначені частиною першою статті 150 ЦПК України.

Зокрема згідно з пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність заходів забезпечення позову передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Крім цього, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2478805 від 16.04.2013 квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 48,7 кв.м. на праві приватної власності належить ОСОБА_3 . Підстава набуття права власності договір купівлі-продажу квартири серія та номер 426 виданий приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Моісєєвою О.Я.

Згідно з витягом про державну реєстрацію прав Комунального підприємства Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 82,2 кв.м. на праві приватної власності належить ОСОБА_3 . Підстава набуття права власності договір купівлі-продажу квартири /1293/ від 21.06.2012 виданий приватним нотаріусом Радехівського районного нотаріального округу Юрченко О.В.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір, предметом якого, єподіл майна, що є спільною сумісною власністю, в склад якого входить: квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 48,7 кв.м. житловий будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 82,2 кв. м., право власності на який зареєстроване за відповідачем, позивачем обґрунтовано наведено припущення, що не вжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі та, як вбачається з матеріалів справи, призвести до порушення його прав та законних інтересів. Судом враховано, що вид забезпечення позову запропонований позивачем у заяві про забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами та не позбавить власника майна права володіти та користуватися таким майном, суд прийшов до висновку, що вказане клопотання слід задоволити та вжити заходи забезпечення позову, що вказані у заяву позивача про забезпечення позову.

Встановлено фактичні обставини, що відповідач має намір відчужувати спірне майно, вчиняє підготовчі дії до його реалізації.

В силу вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК України підстави для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення відсутні.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 263 ЦПК України, суд,-

постановив:

заявупредставника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про поділ майна подружжя,- задоволити.

З метою забезпечення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи на стороні позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про поділ майна подружжя, вжити заходи забезпечення позову до вирішення спору по суті, шляхом накладення арешту на :

1/ 2 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 48,7 кв.м. шляхом заборони її відчуження.

1/ 2 частку житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 82,2 кв. м. шляхом заборони його відчуження.

Надати органу, що здійснює виконання ухвали суду наступні відомості:

стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ;

боржник : ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею (16.05.2024 року).

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки з дати її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15 - денний строк з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали суду.

СуддяЄ. О. Данилів