Справа № 369/3060/23
Провадження № 2-др/369/21/24
17.05.2024 м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Волчка А. Я.,
при секретарі Ведмеденко Н. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Здрілка Євгена Євгеновича про ухвалення додаткового рішення, щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,
У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа № 369/3060/23, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської від 17.05.2024 року, по справі № 369/3060/23, позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у сумі 25 175 (двадцять п`ять тисяч сто сімдесят п`ять) грн та судові витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у сумі 4 000,00 (чотири тисячі) грн.

12.10.2023 року за вх. № 48045, від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Здрілка Євгена Євгеновича до суду надійшла заява проухвалення додаткового рішення, щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Згідно з якою, представник відповідача просить вирішити питання про розподіл судових витрат та стягнути з позивача ОСОБА_2 витрати понесені відповідачем у зв`язку з розглядом вищевказаної справи, у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень. У підтвердження вищевказаних вимог представником відповідача до заяви надано: копію договору про надання юридичної (правової) допомоги від 10.03.2023 року, копію додатку № 2 до договору про надання юридичної (правової) допомоги від 10.03.2023 року, копію акту виконаних робіт від 06.07.2023 року, копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 38 від 06.07.2023 року.

У судове засідання учасники процесу не з`явились, повідомлялись судом належним чином.

При цьому, 25.12.2023 року за вх. № 60964, від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Здрілка Євгена Євгеновича до суду надійшла заява, про розгляд їх заяви щодо ухвалення додаткового рішення, про розподіл судових витрат за їх відсутності. Згідно з якою, представник відповідача просив суд подану ним заяву задовольнити та ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з позивача ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу понесені відповідачем.

У свою чергу, 26.12.2023 року за вх. № 61043, від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Бабенко Яни Вікторівни, до суду надійшла заява, про розгляд заяви щодо ухвалення додаткового рішення, за відсутності позивача та її представника.

У зв`язку з цим, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За положеннями ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Дослідивши матеріали справи, заяву представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом при постановленні рішення не було вирішене питання щодо розподілу судових витрат в частині витрат понесених відповідачем на професійну правничу допомогу .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Здрілко Євгеном Євгеновичем під час судового розгляду у поданому до суду відзиві на позовну заяву було заявлено вимоги про стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_1 понесені останнім судові витрати на професійну правову допомогу пов`язану з розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, у сумі 5 000,00 (пять тисяч) грн.

12.10.2023 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Здрілко Євгеном Євгеновичем до суду подано заяву про ухвалення додаткового рішення, щодо розподілу судових витрат та стягнення з позивача на користь відповідача судові витрати понесені відповідачем під час судового розгляду вищевказаної цивільної справи у сумі 5 000,00 (пять тисяч) грн.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником відповідача до суду надано копію договору про надання юридичної (правової) допомоги від 10.03.2023 року, копію додатку № 2 до договору про надання юридичної (правової) допомоги від 10.03.2023 року, копію акту виконаних робіт від 06.07.2023 року, копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 38 від 06.07.2023 року, на суму 5 000,00 (пять тисяч) грн.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, викладеної в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові у справі № 755/9215/15-ц від 19.02.2020 вказала, що з запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 вказується, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, згідно з Постановою Пленум ВССУ №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах "від 17.10.2014 року, суд вирішуючи питання про розподіл судових витрат, має враховувати положення статті 141 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської від 17.05.2024 року, по справі № 369/3060/23, позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у сумі 25 175 (двадцять п`ять тисяч сто сімдесят п`ять) грн та судові витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу у сумі 4 000,00 (чотири тисячі) грн.

Тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову судові витрати слід покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, як вбачається рішення Києво-Святошинського районного суду Київської від 17.05.2024 року, ухваленого по справі № 369/3060/23, судові витрати, які понесла позивач під час розгляду цієї судової справи судом вже було вирішено, тому наразі суд вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат, які поніс відповідач під час судового розгляду справи.

Так, згідно з наданого до суду представником відповідача копії договору про надання юридичної (правової) допомоги від 10.03.2023 року, копії додатку № 2 до договору про надання юридичної (правової) допомоги від 10.03.2023 року, укладених між адвокатом Здрілко Євгеном Євгеновичем та відповідачем ОСОБА_1 , сторони домовилися про фіксований розмір гонорару у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Відповідно до копії акту виконаних робіт від 06.07.2023 року, адвокатом Здрілко Євгеном Євгеновичем надано відповідачу ОСОБА_1 наступні послуги: 1) попереднє опрацювання матеріалів позовної заяви 1 год. вартістю 1 000,00 грн; 2) опрацювання законодавчої бази та судової практики, що регулюють спірні правовідносини 1 год. вартістю 500,00 грн; 3) підготовка та подання відзиву на позовну заяву 1 год. вартістю 1 000,00 грн; 4) підготовка та подання заперечення на відповідь на позовну заяву 30 хв. вартістю 500,00 грн; 5) участь у судових засіданнях 26.05.2023 року та 06.07.2023 року, 2 год. вартістю 2 000,00 грн. Загальна вартість яких складає 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень.

Згідно з копію квитанції до прибуткового касового ордеру № 38 від 06.07.2023 року, дані грошові кошти були сплачені відповідачем ОСОБА_1 , адвокату Здрілку Євгену Євгеновичу, відповідно до вищевказаного договору про надання юридичної (правничої) допомоги.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги ОСОБА_1 у даній справі становить 5 000,00 грн., що підтверджується вище переліченими доказами.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну участь представника позивача у судових засіданнях при розгляді даної справи, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають частковому задоволенню, а саме, в розмірі 4 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 270, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Здрілка Євгена Євгеновича про ухвалення додаткового рішення, щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу грошові кошти в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень.

У задоволенні іншої частини вимог про стягнення судових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Суддя: Андрій ВОЛЧКО