У х в а л а

29 листопада 2024 року

м. Київ

Справа № 303/5427/23

Провадження № 61-13343ск23

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився із касаційною скаргою ОСОБА_1 (далі - скаржник), інтереси якого представляє адвокат Стегура Наталія Романівна (далі - адвокат),

на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14 листопада 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 5 вересня 2024 року

у справі за позовом скаржника до ОСОБА_2 (далі - відповідачка) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - органу опіки і піклування виконавчого комітету Кольчинської селищної ради - про визнання незаконним утримання дитини на території України та повернення її за місцем постійного проживання і

в с т а н о в и в :

1. 3 жовтня 2024 року адвокат в інтересах скаржника сформувала у системі «Електронний суд» касаційну скаргу (вх. 31533/0/220-24 від 4 жовтня 2024 року), у якій просить скасувати зазначені судові рішення й ухвалити нове - про задоволення позову.

2. 15 жовтня 2024 року адвокат в інтересах скаржника подала до Верховного Суду касаційну скаргу (вх. № 34421/0/220-24 від 31 жовтня 2024 року) такого ж змісту на ті самі судові рішення.

3. 18 листопада 2024 року Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду постановив ухвалу, згідно з якою залишив касаційну скаргу (вх. 31533/0/220-24 від 4 жовтня 2024 року) без руху та встановив для усунення недоліків останньої десятиденний строк із дня вручення тієї ухвали.

4. За змістом абзацу першого частини першої статті 185 і частини другої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє ухвалу про залишення цієї скарги без руху.

5. Оскільки касаційна скарга (вх. № 34421/0/220-24 від 31 жовтня 2024 року) не відповідає низці вимог ЦПК України, її слід залишити без руху.

(1) Щодо строку на касаційне оскарження

6. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 390 ЦПК України).

6.1. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

6.2. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу (частина третя статті 390 ЦПК України).

6.3. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними (частина перша статті 127 ЦПК України).

6.4. 5 вересня 2024 року суд апеляційної інстанції проголосив вступну та резолютивну частини постанови, повний текст якої склав 13 вересня 2024 року. Скаржник відправив касаційну скаргу поштою 15 жовтня 2024 року, тобто пропустив передбачений частиною першою статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження, який обчислюється з дня складення повного судового рішення (останнім днем такого строку був понеділок 14 жовтня 2024 року).

6.5. За змістом частини другої статті 390 ЦПК України у разі невручення повного судового рішення у день його складення учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження. Про поновлення цього строку скаржник не просить.

6.6. Касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними (речення перше абзацу першого частини третьої статті 393 ЦПК України).

6.7. Отже, скаржник має подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій обґрунтувати підстави для такого поновлення та надати докази поважності причин пропуску цього строку.

(2) Щодо підстав касаційного провадження

7. За змістом пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). Скаржник такі підстави не конкретизував.

7.1. Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

(1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац другий пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України);

(2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України);

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абзац третій пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України).

(3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);

(4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

7.2. За змістом наведених приписів особа, яка подає касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після його перегляду апеляційним судом та/або на постанову апеляційного суду, має у касаційній скарзі достатньо чітко вказати одну чи більше підстав касаційного оскарження (із зазначених вище чотирьох), а також обґрунтувати таку підставу (такі підстави).

7.3. Скаржник у касаційній скарзі мотивував, чому вважає, що оскаржені судові рішення слід скасувати, проте не пов`язав відповідні аргументи з передбаченими частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження. Тому повинен це зробити.

(3) Щодо дотримання принципу рівності

8. За змістом пункту 7 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено перелік письмових матеріалів, що додаються до скарги. До касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет (речення перше пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

8.1. Адвокат додала до касаційної скарги такі документи: квитанцію про сплату судового збору, ордер на надання правничої (правової) допомоги, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Однак не додала копій таких документів відповідно до кількості учасників справи.

8.2. ЦПК України не передбачає для особи, яка оскаржує судові рішення, можливості визначати, які матеріали, що додаються до касаційної скарги, не надавати іншим учасникам справи. Більше того, якби скаржник подав касаційну скаргу разом із доданими до неї матеріалами в електронній формі через електронний кабінет, інші учасники справи, які мають такий кабінет, теж не були б обмежені у можливості ознайомлення з відповідними додатками.

(4) Щодо сплати судового збору

9. До касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону(пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

9.1. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 133 ЦПК України).

9.2. Скаржник додав до касаційної скарги квитанцію № 8143-0697-9147-9045 про сплату 3 жовтня 2024 року 2 148,00 грн судового збору, що не відповідає розміру цього збору, встановленому Законом України «Про судовий збір».

9.3. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

9.4. За подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (підпункт 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

9.5. За змістом підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Такий мінімум згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року становив 2 684,00 грн.

9.6. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. (абзац другий частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

9.7. Скаржник звернувся до суду з позовом у червні 2023 року та просив: (1) визнати незаконним утримування малолітнього сина - ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) - на території України та (2) зобов`язати відповідачку повернути сина до місця його постійного проживання у Республіці Польщі.

9.8. Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, відмовив в задоволенні позову. Скаржник оскаржив ці рішення в цілому, тобто щодо двох вимог немайнового характеру. Тому за подання касаційної скарги мав би сплатити: 2 684,00 грн х 0,4 х 2 х 200 % = 4 294,40 грн судового збору. Скаржник сплатив лише 2 148,00 грн судового збору. Тому має доплатити 2 146,40 грн судового збору.

9.9. Реквізити для оплати: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача: UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055); призначення платежу: *;101; НОМЕР_1 ; судовий збір, за скаргою ОСОБА_1 , Верховний Суд (Касаційний цивільний суд), справа № 303/5427/23).

9.10. Скаржник має надати суду документ (документи) про доплату судового збору у вказаному розмірі з такою кількістю його (їх) копій, яка відповідає кількості учасників справи (пункти 1 і 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

(5) Щодо строку на усунення недоліків касаційної скарги

10. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).

11. Касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо до постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження від особи, яка подала скаргу, надійшла заява про її відкликання (пункт 3 частини четвертої статті 393 ЦПК України).

12. Для усунення вказаних в ухвалі недоліків Верховний Суд встановлює десятиденний строк з дня її вручення скаржникові або адвокатові. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржнику.

13. Скаржник у різні дні (3 і 15 жовтня) подав дві касаційні скарги, одну з яких - через електронний кабінет, а іншу - поштою. Верховний Суд нагадує скаржникові про обов`язок добросовісно користуватися процесуальними правами та про неприпустимість зловживання ними (пункт 11 частини третьої статті 2, частина перша статті 44 ЦПК України). За змістом частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами будь-які дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.

14. Якщо скаржник вважає, що обидві його касаційні скарги на одні і ті самі судові рішення мають однаковий зміст, то, виконуючи вимоги цієї ухвали, повинен визначитися з тим, яку з двох касаційних скарг він підтримує, а яку відкликає, або має обґрунтувати необхідність розгляду у Верховному Суді обох касаційних скарг (вх. № 31533/0/220-24 від 4 жовтня 2024 року та вх. № 34421/0/220-24 від 31 жовтня 2024 року).

Керуючись статтями 185, 260, 261, 392, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

1. Залишити без руху касаційну скаргу (вх. № 34421/0/220-24 від 31 жовтня 2024 року) Носала ОСОБА_5 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14 листопада 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 5 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - органу опіки і піклування виконавчого комітету Кольчинської селищної ради - про визнання незаконним утримання дитини на території України та повернення її за місцем постійного проживання.

2. Встановити для усунення недоліків касаційної скарги десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима