ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/321/24 Справа № 519/215/12 Головуючий у першій інстанції: Антонюк О.А. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгенівни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі по апеляційній скарзі приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгенівни на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2024 року по справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгенівни про видачу дублікату виконавчого листа, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2024 року заяву приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгенівни видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі №519/215/12 - визнано неподаною та повернуто заявнику.

З такою ухвалою не погодилась приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. та звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 26 квітня 2024 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. - задоволено. Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2024 року - скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

29 квітня 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. звернулась до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, яка обґрунтована тим, що, задовольняючи 26 квітня 2024 року її апеляційну скаргу, суд не вирішив питання про судові витрати, а саме стосовно відшкодування апелянту з державного бюджету судового збору за подання апеляційної скарги (а.с. 85).

Перевіривши матеріали справи, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для ухвалення у справі додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщостосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 статті 270 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, розгляд заяви здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

За положеннями частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зміст позовної вимоги - це вимога позивача, якою є предмет позову. А предмет позову, як один з його елементів, це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої суд має ухвалити відповідне рішення.

Апеляційний суд враховує, що процесуальний термін «пропорційно задоволені вимоги» передбачає, що певна частина вимог позивача не задоволена і вона ухвалена на користь відповідача.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц (провадження №61-39028св18) зроблено такий висновок: «якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».

Аналогічної позиції дотримується і Велика Палата Верховного Суду (див. постанови від 27 листопада 2019 року у справі № 242/4741/16-ц (провадження №14-515цс19), від 04 грудня 2019 року у справі №917/1739/17 (провадження №12-161гс19)).

У даній цивільній справі остаточне судове рішення за результатами розгляду справи не ухвалене.

Дніпровським апеляційним судом 26 квітня 2024 року була розглянута апеляційна скарга приватного виконавця Матвійчук Н.Є. на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 05 лютого 2024 року про повернення заяви щодо видачі дублікату виконавчого листа.

Таким чином, оскільки Дніпровським апеляційним судом при винесенні постанови 26 квітня 2024 року не було ухвалено остаточного судового рішення за результатами розгляду справи; враховуючи також неможливість за цих умов визначити сторону, на яку покладено судовий збір, зокрема, за положеннями ч. 1, ст. 141 ЦПК України, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для ухвалення додаткового судового рішення.

З огляду на вищевикладене, заява приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Н.Є. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 259, 268, 270 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Приватному виконавцю виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгенівні в ухваленні додаткового рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складений 27 травня 2024 року.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова