У Х В А Л А

31.05.2024 Справа №607/9839/24 Провадження №2-з/607/57/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О. М.

за участю секретаря судового засідання Медвідь О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належні на праві приватної власності ОСОБА_2 об`єкти нерухомого майна, а саме: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 ; земельну ділянку кадастровий номер :02:001:4490, загальною площею 0,17 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 ; земельну ділянку кадастровий номер :01:001:3342, загальною площею 0,1 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою Тернопільська область, Тернопільський район, Великогаївська сільська рада.

В обґрунтування заяви посилається на те, що він ОСОБА_1 (позивач цивільний чоловік), ОСОБА_2 (відповідач-1 цивільна дружина), ОСОБА_3 (відповідач-2 син ОСОБА_2 ) з 2011 року по 2021 рік проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_5 , яка на даний час є адресою місця проживання відповідачів.

Загалом однією сім`єю, без реєстрації шлюбу (чоловік, дружина та син), разом прожили понад 9 (дев`ять) років, а в одній квартирі за адресою АДРЕСА_5 , всі разом з червня 2013 року по липень 2021 року.

З 2017 року позивач та відповідачка-1, на сімейній раді, прийняли спільне рішення купувати квартири в новобудовах та на вторинному ринку. Керувались, зокрема, економією коштів, а саме тією обставиною, що він вміє самостійно здійснювати ремонтні роботи, і це надасть їм можливість зробити швидко та якісно ремонт. Ці квартири в подальшому планували продавати або здавати в оренду та за рахунок отриманого прибутку поповнювати сімейний бюджет. Зокрема, в квартирах, які були придбані нами, починаючи з 2017 року, позивач виконував ремонтно-будівельні роботи, а його цивільна дружина займалася виключно організаційними питаннями (документи, дизайн, вибір матеріалів, вибір меблів тощо).

Також домовились про те, що майно буде реєструватись на паритетних умовах, або на ОСОБА_1 , або на ОСОБА_2 , в залежності від обставин, оскільки позивач часто перебував у відрядженнях, що було пов`язано з професійною діяльністю. В подальшому, 09 вересня 2019 року позивач оформив на ОСОБА_2 довіреність з необмеженим колом повноважень.

ОСОБА_2 придбала та зареєструвала, саме на себе, вищевказане нерухоме майно.

Отже, спільно набуте (нажите, в основному за кошти позивача) майно на даний час зареєстроване на його цивільну дружину ОСОБА_2 , яка у свою чергу, не визнає право власності позивача на 1/2 частку всього придбаного майна за час спільного проживання і вважає себе одноособовим власником такого майна, мотивуючи це зокрема тим, що правовстановлюючі документи, які засвідчують право власності на майно, були видані лише їй.

У зв`язку з цим, відповідач неодноразово висловлювала позивачу свою думку про реальні наміри продажу всього належного їм майна на праві спільної сумісної власності, без попередньої згоди на це позивача, права на майно якого відповідач не визнає, оскільки вважає виключним власником лише себе.

Враховуючи те, що позивач цілковито довіряв своїй цивільній дружині і в нього не виникало жодних сумнівів щодо щирості і чесності з її боку та сина, 09 вересня 2019 року він оформив на ОСОБА_2 довіреність з необмеженим колом повноважень.

На даний час, ОСОБА_2 практично все нерухоме майно, яке зареєстроване за нею за час їх спільного проживання однією сім`єю, виставила на продаж.

Є підстави вважати, що даний будинок, квартири, земельні ділянки, інше, що є спільною сумісною власністю позивача та відповідача, без згоди позивача може бути відчужено, або вже відчужено на користь третіх осіб, та у разі невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Оскільки відстежити продаж кожного об`єкту позивачу вкрай складно, тож невідомо на якій стадії процес продажу цих об`єктів на даний час. Якщо кошти, за спільне майно вже отримані відповідачами, то при поданні позовної заяви, очевидно, останні спробують їх приховати.

За таких обставин, на час розгляду справи в суді необхідно вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладання арешту, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про визнання права власності на частку в спільному майні, набутого за час перебування в шлюбі, в порядку його поділу, оскільки є велика ймовірність відчуження цього майна на користь третіх осіб, а дії відповідача свідчать про реальність їх намірів.

Перевіривши та дослідивши матеріали даної справи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Вимогами п. 3-4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Судом встановлено, що предметом позову є встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, заявник просить накласти арешт на вищевказане майно, оскільки йому стало відомо, що відповідач може в будь-який момент здійснити відчуження зазначених об`єктів нерухомого майна, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № від 06.10.2022, вбачається, що ОСОБА_2 належить на праві приватної власності наступне нерухоме майно: квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 ; земельна ділянка кадастровий номер :02:001:4490, загальною площею 0,17 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 ; земельна ділянка кадастровий номер :01:001:3342, загальною площею 0,1 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою Тернопільська область, Тернопільський район, Великогаївська сільська рада.

Враховуючи, що предметом позовних вимог є встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя, відповідач добровільно відмовляється врегулювати спір, а також, судом з`ясовано, що є реальна загроза в тому, що під час розгляду даної справи вищезгадане майно може бути відчужене відповідачем на користь третіх осіб, що може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду, суд, проаналізувавши заяву про забезпечення позову, матеріали позовної заяви, виходячи із засад розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін та зважаючи на наявність загрози утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, вважає, що заяву про вжиття заходів забезпечення позову слід задовольнити, шляхом накладення арешту на: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 ; земельну ділянку кадастровий номер :02:001:4490, загальною площею 0,17 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 ; земельну ділянку кадастровий номер :01:001:3342, загальною площею 0,1 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою Тернопільська область, Тернопільський район, Великогаївська сільська рада, які належать на праві приватної власності ОСОБА_2 , оскільки такий вид забезпечення позову є доцільним та співрозмірним заявленим позовним вимогам.

Згідно ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд не застосовує зустрічне забезпечення, оскільки позивач має зареєстроване в установленому законом порядку місце проживання на території України та у його власності є майно, що в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Одночасно суд повідомляє, що відповідач має право звернутися до суду про застосування зустрічного забезпечення.

На підставі наведеного, керуючись статтями 149-153, 154, 261, 352-354 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Накласти арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_5 .

Накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_5 .

Накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_5 .

Накласти арешт на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_5 .

Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :02:001:4490, загальною площею 0,17 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_5 .

Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:3342, загальною площею 0,1 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, Великогаївська сільська рада, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_5 .

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає до негайного виконання.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи, відповідно до ст.158 ЦПК України.

Копію ухвали для виконання направити в Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Франківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі судової влади України за вебадресою http://court.gov.ua/fair/sud.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, з дня її проголошення, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвалу суду складено та підписано 31 травня 2024 року.

Головуючий суддя О. М. Вийванко