Єдиний унікальний номер 235/2774/23
Провадження № 2/235/218/24
13 травня 2024 року м. Покровськ
Красноармійський міськрайонний суд Донецької області
у складі: головуючого - судді Назаренко Г.В.
за участю секретаря судового засідання Леонової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Малькевич Наталія Володимирівна, до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, -
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Малькевич Н.В., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина після смерті її батька ОСОБА_3 , яку вона прийняла.
5 липня 2021 року приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Михайленко О.В. було видано на її ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.02.2006 державним нотаріусом Першої красноармійскої державної нотаріальної контори, за реєстровим № 2-179.
При з`ясуванні іншого майна, належного спадкодавцю, нотаріусом було направлено запит до Управління у Покровському районі ГУ Держгеокадастру у Донецькій області, у відповідь на який Управління повідомило, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДН № 002318 від 23.06.1999 та рішення виконкому Красноармійської міської ради від 22.04.1998 № 194.
З цих підстав нотаріусом постановою від 05.01.2022 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку.
Позивач вважає, що має право визнати за собою право власності на присадибну ділянку як власник розташованого на ній житлового будинку з наступних підстав.
16 серпня 2001 року відповідач продав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, реєстр № 5754.
Відповідно до п.1 Договору житловий будинок розташований на земельній ділянці Красноармійської міської ради Донецької області.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер та після його смерті спадщину прийняв батько ОСОБА_3 .
9 лютого 2006 року державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори Земскову Володимиру Сергійовичу було видано на спадковий житловий будинок свідоцтво про право на спадщину за законом, за реєстровим № 2-179, в якому зазначено, що спадковий житловий будинок розташований на території Красноармійської міської ради.
Таким чином, оскільки позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами на підставі договору купівлі-продажу, то згідно ст.377 ЦК України, ст.120 ЗК України набула право власності на земельну ділянку, на якій розташовано належне їй домоволодіння.
Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 27 грудня 2023 року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 29 січня 2024 року (а.с.36).
Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 4 березня 2024 року справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.44).
Позивач та її представник Малькевич Н.В. в судове засідання не з`явилися, надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, представник позивача також надала згоду на розгляд справи в заочному порядку (а.с.26, 40-41, 48).
Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки, відзив у визначений судом строк не подав.
Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України у справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів.
Дослідивши письмові докази і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідна суть спірних правовідносин.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 24 травня 2021 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (а.с.8).
Позивач є дочкою ОСОБА_3 , а отже, спадкоємцем за законом першої черги спадкування (прізвище позивача « ОСОБА_3 » змінено на « ОСОБА_3 » у зв`язку з реєстрацію 15.08.1998 шлюбу із ОСОБА_8 ) (а.с.9-10).
26 липня 2021 року приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Михайленко О.В. заведено спадкову справу № 141/2021 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с.12).
5 січня 2022 року приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Михайленко О.В. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , 1947р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 10.02.2006 державним нотаріусом Першої красноармійської державної нотаріальної контори Шиленко С.В., за реєстровим № 2-179 та зареєстрованого Красноармійським бюро технічної інвентаризації 14.02.2006 в дод. книзі 22, номер запису 3230; загальною площею 91,7 кв.м, в тому числі, житловою площею 48,3 кв.м (а.с.11, 13).
Постановою приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Михайленко О.В. від 5 січня 2022 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з ненаданням нотаріусу документа, що посвідчує право власності на таке майно. Згідно листа-відповіді на запит № 600/33-21 від 06.12.2021, виданого Управлінням у Покровському районі Головного Управління Держгеокадастру у Донецькій області, земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належить ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДН № 002318 від 23.06.1999 та рішення виконкому Красноармійської міської ради народних депутатів від 22.04.1998 № 194 (а.с.14, 17-22).
Згідно з відповіддю приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Михайленко О.В. від 18.01.2024 № 17/01-16 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом за № 368 від 26.07.2021 була відкрита спадкова справа № 141/2021. Інших заяв від спадкоємців про прийняття спадщини не надходило (а.с.49-50).
Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Положеннями ч.1 ст.377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.
Відповідно до ч.1 ст.120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.
Згідно п.г ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у містах - не більше 0,10 гектара.
З аналізу вказаних вище норм випливає існування принципу цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку в разі набуття права власності на нерухомість.
У відповідності до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Оскільки позивач у встановленому законом порядку (шляхом прийняття спадщини) набула право власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, то вона набула право власності й на земельну ділянку, на якій розташований вказаний житловий будинок, і яка знаходиться у її користуванні, в розмірі 0,1000 га.
Таким чином, позов підлягає задоволенню повністю.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір в сумі 1073,60 грн підлягає покладенню на відповідача (а.с.1).
Відповідно до ст.ст.328, 377, 392 ЦК України, ст.ст.120, 121 ЗК України, керуючись ст.ст.4, 19, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на відшкодування сплаченого судового збору 1073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції за правилами ст.ст.354, 355 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами ст.284 ЦПК України.

Вступна та резолютивна частини рішення складені 13 травня 2024 року. Повне рішення складене 23 травня 2024 року.

Суддя Г.В. Назаренко