Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1617/24
Провадження № 2/376/889/2024
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

"23" травня 2024 р. Суддя Сквирського районного суду Київської області Батовріна І.Г., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Сквирського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання дый незаконними та знаття арешту,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Сквирського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання дый незаконними та зняття арешту.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175,177,447,448 ЦПК України та ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи, або у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій (ст.ст. 448-449 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Як роз`яснив Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року за № 6 (п. 12, 13), скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК), незалежно від місця виконання судового рішення, скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченими положеннями ЦПК.

Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги.

У п. 17 вищевказаної Постанови роз`яснено, що сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Таким чином, ОСОБА_1 , який має статус боржника у виконавчому провадженні, а в даній категорії справ заявник, слід вирішити питання щодо приведення процесуального документа з яким він звернувся до суду у відповідність до ст. 447 ЦПК України, оскільки сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду саме зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, порушено його права чи свободи.

Крім того, позивачу слід визначити коло учасників, які можуть бути залучені до участі в розгляді справи та їх процесуальний статус, відповідно до ст.ст. 447-450 ЦПК України, з дотриманням вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Згідно вимог ст.450 ЦПК України скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Однак, заявником не вказано стягувача, державного виконавця (якщо особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність залучається посадова особа, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника (ч.3ст. 450 ЦПК України). Тобто у скарзі має бути зазначено конкретну особу державного виконавця, рішення якого оскаржується.

Крім того, заявником не надано доказів коли саме він дізнався про наявність оскаржуваних постанов, що позбавляє суд встановити процесуальні строки звернення заявника до суду, а також не додано клопотання про поновлення строку для звернення до суду.

Також, у заяві позивач вказує, що він звертався до Сквирського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з проханням скасувати постанови в частині накладення арешту на грошові кошти та отримав відповідь. Проте ні заяви, що позивач звертався до органу державної виконавчої служби, ні відповіді державної виконавчої служби до заяви не додано.

З поміж усього, позивачем не конкретизовано прохальну частину позовної заяви, в свою чергу, суд позбавлений можливості самостійно коригувати позовну заяву на власний розсуд, а потім і розгляду її з надуманих (тобто не зазначених позивачем) норм матеріального права.

Також, перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 , подану представником за довіреністю ОСОБА_2 з доданими до неї матеріалами, судом встановлено наступне.

Так, як визначено ч. 1 ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно ч. 7 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Так, позовна заява, подана та підписана представником позивача - ОСОБА_2 та на підтвердження повноважень останнім долучено до матеріалів позовної заяви копію довіреності від 08.05.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Як визначено у ч. 4 ст. 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Частиною 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Згідно ч. 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до п.п. 4, 5, 11 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 року № 41, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. Ордер, встановленої форми, є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що повноваження представника позивача, яким є ОСОБА_2 , повинні бути підтверджені оригіналом ордеру, виданого на ведення справи в суді або довіреністю як адвоката, а не фізичної особи..

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.10.2018 року у справі № 811/1507/18, від 29.05.2019 року у справі № 202/5348/18.

При цьому, до матеріалів позовної заяви не долучено договору про надання правової допомоги та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Отже копія довіреності на фізичну особу ОСОБА_2 , долучена представником до матеріалів позовної заяви не є підтвердженням наявності повноважень останнього на підпис та звернення до суду саме з цією заявою від імені та в інтересах позивача.

В постанові Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі № 202/5348/18 викладена правова позиція, в якій зазначено, що відповідно до статті 62 ЦПК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Згідно ч. 5 ст. 62 ЦПК України, відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Можливості посвідчення відповідності оригіналу копії ордеру самостійно адвокатом положеннями ЦПК України і Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» не передбачено.

Аналізуючи викладене, судом встановлено, що позов також подано та підписано особою, яка не надала суду належні документи наявності повноважень на підпис позову та звернення з позовною заявою до суду від імені та в інтересах позивача.

Відтак, представнику позивача необхідно надати суду документи на підтвердження його повноважень на представництво інтересів позивача у відповідності до вимог законодавства.

Вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Згідно з вимогами ч 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст.175,185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сквирського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання дый незаконними та зняття арешту- залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху направити позивачу.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали у встановлений строк, позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г.Батовріна