Провадження №2/521/450/24
15 лютого 2024 року м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді Тополевої Ю.В.,
за участю секретаря Бодрухіної К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
ОСОБА_1 звернулась до Малиновского районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просила визначити їй додатковий строк тривалістю в три місяці, з дня набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов обґрунтований наступними обставинами.
Батькам заявника ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а також її сестрі ОСОБА_5 , на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 . 03 грудня 2021 року батьки заявниці склали заповіти на належні їм частки у праві власності на вказану квартиру на її ім?я. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частину вказаної квартири. Заявник вказує, що будучи спадкоємцем майна померлого батька, маючи намір оформити спадкові права, в березні 2023 року звернулася до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки нею було пропущено строк для подання заяви.
Стверджувала, що, що місце відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 з 01 березня 2022 року до 11 листопада 2022 року перебувало в тимчасовій окупації, тому в м. Херсоні не було жодного державного органу України і фактично діяло законодавство окупаційної влади, а державні та інші органи України тільки в теперішній час частково відновили свою діяльність, з підстав чого вона не мала можливості на виконання вимог закону звернутися до нотаріуса у будь-який спосіб із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.
Таким чином, позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.
У відкрите судове засідання сторони та їх представники не з`явились.
ОСОБА_1 подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила розгляд справи проводити у її відсутність.
ОСОБА_2 про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причину неявку не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність та відзив на позовну заяву не подавала.
ОСОБА_3 про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, про причину неявку не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність та відзив на позовну заяву не подавала.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
У зв`язку з тим, що відповідачі належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, та відповідачами не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Правовідносини між сторонами виникли внаслідок виникнення права на спадкування, та регулюються книгою шостою Цивільного кодексу України.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29 січня 2022 року (а.с. 12).
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25 травня 1971 року (а.с. 10) та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 11 жовтня 1991 року (а.с. 11).
03 грудня 2021 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 склали заповіти, відповідно до яких, належні їм частки у праві власності на квартиру під номером АДРЕСА_1 , заповіли своїй дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 13,14).
З матеріалів справи вбачається, що позивач зверталась до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. із зверненням щодо прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Листом приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Стадник І.В. від 28 березня 2023 року позивачу було роз`яснено про пропуск строку для прийняття спадщини після смерті батька та право на звернення до суду з питання встановлення додаткового стоку для прийняття спадщини (а.с. 5).
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони регулюються Книгою VI ЦК України яка містить положення про спадкування.
Обґрунтовуючи позов в частині пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_1 посилається на те, що строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 , а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , був пропущений з поважних причин. Територія м. Херсон знаходилась під окупацією. Діяльність нотаріусів, судів, поштових установ була повністю припинена та територія міста ізольована, з підстав чого вона не мала можливості на виконання вимог закону звернутися до нотаріуса у будь-який спосіб із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з нормами ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. 1270 Цивільного кодексу України).
Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.
Відповідно до статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За положенням ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.
При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
Суд погоджується з доводами позивача щодо поважності пропуску нею строку звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 ,так як вони знайшли своє підтвердження наявними матеріалами справи.
При таких обставинах суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 законними, обґрунтованими, такими, що підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому їх необхідно задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 12-16, 20, 1216, 1217, 1258, 1264, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 12, 76, 78, 81, 90, 258, 259, 263-265 ЦПК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , додатковий строк тривалістю в три місяці, з дня набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2024 року.

Суддя: Ю.В. Тополева