Справа № 136/155/24
провадження № 2/136/27/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2024 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

учасників справи (в режимі відеоконференції):

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Панасюк Н.А.,

представника Органу опіки та піклування Оратівської селищної ради Вінницької області Ларіонової Л.В.,

представника Служба у справах дітей Оратівської селищної ради Янкової Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у загальному позовному провадженні, цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Орган опіки та піклування Оратівської селищної ради Вінницької області та Служба у справах дітей Оратівської селищної ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач), через представника, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , далі відповідач), треті особи: Орган опіки та піклування Оратівської селищної ради та Служба у справах дітей Оратівської селищної ради, в якому просила:

- позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

У 2020 році ОСОБА_3 , будучи бабусею позивача, в її інтересах, звернулася до суду з позовом до відповідача з вимогою позбавити його батьківських прав. Як зазначалося у позові відповідач життям своїх дітей не цікавився, не брав участі у їх вихованні та матеріальної допомоги їм не надавав. Однак, рішенням Липовецького районного суду від 12.02.2021 у справі №136/237/20 у задоволенні позову ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відповідача було відмовлено. Натомість після такого рішення суду відповідач продовжує ухилятися від виконання батьківських обов`язків відносно позивача, не відвідує місце навчання, не цікавиться її здоров`ям, фізичним і духовним розвитком та не надає їй матеріальної допомоги.

Ухвалою суду від 29.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у загальному позовному провадженні з викликом сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву.

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, а у своїй заяві від 06.02.2024 просив не позбавляти його батьківських прав, мотивуючи свою поведінку тим, що після рішення суду, він намагався налагодити стосунки з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та йому відомі потреби сина. Однак після початку повномасштабного вторгнення, проживаючи в м. Києві, відповідач пішов добровольцем в ТРО міста і проходив службу з 13.03.2022 й на даний час знаходиться на реабілітації. Відповідач вказує, що виплати з військової частини він оформив на банківську картку своєї матері ОСОБА_4 і з цієї картки виплачував кошти як для сина ОСОБА_1 такі і для дочки, а також їх бабусі ОСОБА_3 . Коли позивач була на лікування, батько відповідача передав її особисто грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн.

Від Оратівської селищної ради надійшло рішення про затвердження висновку Органу опіки та піклування від 13.02.2024, в якому вважається за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його дитини позивача.

Сторонами не врегульовано спір до судового розгляду.

Ухвалою суду від 23.02.2024 закрито підготовче провадження в справі та призначено її до судового розгляду по суті. Викликано для допитати у якості свідків: ОСОБА_3 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 14.05.2024 забезпечено участь представника позивача та свідків у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити з аналогічних підстав, які наведенні в позовній заяві. Свідок ОСОБА_3 , яка доводиться позивачу бабусею по матері, вказала, що перебуває в негарних відносинах з відповідачем і згадала про те, що на ім`я відповідача, як батька, було оформлено рахунок для дитячих виплат позивачу, яка і мала при собі відповідну картку та заощаджувала собі на випускний в школі, однак в якийсь момент з такої картки були списані кошти і це списання ОСОБА_3 пов`язує з тим, що відповідач мав заборгованість, на погашення якої і пішли кошти, які призначалися дитині, проте які в той час були оформлені на відповідача як батька. Свідок ОСОБА_6 вказала, що особисто спілкування сторін вона не бачила, однак знає, що переписка по телефону між ними була. Свідок ОСОБА_5 також підтвердила, що не бачила спілкування позивача з її батьком відповідачем, однак помітила, що війна дуже вплинула на емоційний стан позивача, яка розповідала, що їй в цей час батько не допомагає. Представники Органу опіки та піклування Оратівської селищної ради та служби у справах дітей спираючись на свій висновок вважали за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно позивача.

Суд зауважує, що неявка в судове засідання відповідача за умови повідомлення його належним чином про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд проводить розгляд справи у даному судовому засіданні, за наявних у справі доказів, за відсутності відповідача.

Суд, дослідивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Позивач є дочкою відповідача, що підтверджується свідоцтвом про її народження. Раніше 16.08.2003 ОСОБА_7 та відповідач уклали шлюб, під час якого у подружжя народилися двоє дітей: син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочка позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 18.03.2010 зазначений шлюб було розірвано. ОСОБА_7 уклала шлюб з іншим чоловіком, але ІНФОРМАЦІЯ_4 матір померла, а її діти залишилися проживати разом з бабусею по материній лінії - ОСОБА_3 . У 2020 році ОСОБА_3 , будучи бабусею позивача, в її інтересах, звернулася до суду з позовом до відповідача з вимогою позбавити його батьківських прав. Як зазначалося у позові відповідач життям своїх дітей не цікавився, не брав участі у їх вихованні та матеріальної допомоги їм не надавав. Однак, рішенням Липовецького районного суду від 12.02.2021 у справі №136/237/20 у задоволенні позову ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відповідача було відмовлено. У матеріалах справи наявна постанова про закінчення виконавчого провадження від 24.03.2021, з якої вбачається, що за рішенням суду з відповідача було стягувано аліменти на користь ОСОБА_8 на утриманні її дітей, однак стягувач померла, а відповідач має заборгованість у розмірі 109423,92 грн. Згідно довідки, виданої Оратівською селищною радою №01-30/138 від 24.10.2023 підтверджується, що позивач знаходиться на утриманні бабусі ОСОБА_3 , а її батько жодного разу не цікавився навчанням дитини у школі та не спілкувався з вчителями навіть по телефону. Відомо, що з дочкою позивач не спілкується і не зустрічався з нею. Під час обстеження умов проживання позивача у 28.11.2023, працівниками служби у справах дітей встановлено, що позивач проживає з бабусею та дідусем, а з її слів батько не цікавиться її життям та станом здоров`я і матеріально не забезпечує. Від Оратівської селищної ради надійшло рішення про затвердження висновку Орган опіки та піклування від 13.02.2024, в якому вважається за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його дитини позивача. У висновку зазначено, що будучи заслуханою на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Оратівської селищної ради позивач повідомила, що вона з раннього дитинства проживала з мамою, а після її смерті живе з бабою і дідом. Батько відповідач проживає окремо, не бере участі у її вихованні, навчанні та розвитку, не проявляє до неї батьківської турботи, не піклується про фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду, в тому числі не допомагає матеріально. Вона категорично заявляє про небажання мати такого батька і не хоче, щоб він таким був.

За весь час навчання дитини у ліцеї батько позивача жодного разу не приходив в ліцей, не відвідував батьківські збори, не спілкувався з вчителями та класним керівником з приводу успішності доньки в очному та телефонному режимі, не проводив та не забирав дитину з ліцею. Виконавчий комітет на основі дослідження матеріалів справи встановив, відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні дитини, не цікавиться її життям, станом здоров`я і не забезпечує матеріально. До своєї заяви із запереченнями проти задоволення позову відповідач додав власноруч заповнені виписки про перерахунки коштів його дітям ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочці - позивачу 23.04.2008 р.н., скріни з банківського додатку про зарахування йому зарплати з військової частини та платіжні інструкції з яких вбачається, що ОСОБА_4 , яка є матір`ю відповідача та бабусею дітей з кінця 2022 року, але нерегулярно, надсилала внуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 грошові кошти, а також у грудні 2023 і січні 2024 ОСОБА_4 надсилала свасі ОСОБА_3 по 1000 грн.

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення відповідальності, встановленої законом.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 29.09.2021 у справі №459/3411/18 зазначено, що: «Верховний Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено ст. 166 СК України.

Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків».

Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №686/16892/20, від 07.12.2022 у справі №562/2695/20, від 03.08.2022 у справі №306/7/20, від 11.01.2023 у справі № 461/7447/17. Судова практика щодо застосування положень ст. 164 СК України є усталеною.

Суд, оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач, а в сукупності на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи.

Суд встановив, що попри те, що позивач будучи неповнолітньою, втратила матір, і є лише дочкою відповідача, натомість батько відповідач проживає окремо, не бере участі в її вихованні, навчанні та розвитку, не проявляє до неї батьківської турботи, не піклується про фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхідного харчування та медичного догляду. Позивач категорично заявляє про небажання мати такого батька і не хоче, щоб він таким був.

Від Оратівської селищної ради надійшло рішення про затвердження висновку Орган опіки та піклування від 13.02.2024, в якому вважається за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно його дитини позивача.

Суд встановив, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків: не піклується про фізичний і духовний розвиток дочки - позивача, ІНФОРМАЦІЯ_2 , її навчанням, підготовкою до самостійного життя; не забезпечує медичного догляду, профілактичного лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, а свідки підтвердили, що не бачили спілкування позивача з її батьком відповідачем. Суду доведено, що така поведінка відповідача є винною і він свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, а змінити його поведінку в кращий бік неможливо.

Суд враховує аргументи відповідача про намагання налагодити відносини з дітьми, які він письмово виклав у своїй заяві із запереченням проти позову, однак доводи про те, що він спілкується з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та йому відомі потреби сина, не доводять його зацікавленість в іншій дитині - його дочці позивачці. Тим більше, що наразі саме позивач, а не її рідний брат є неповнолітньою і в час формування її особистості пасивна поведінка батька не сприятиме розвитку в дитини її правильному уявленні про батьківство та сім`ю.

Суд зауважує, що під час обстеження умов проживання позивача у 28.11.2023, працівниками служби у справах дітей встановлено, що позивач проживає з бабусею та дідусем, а з її слів батько не цікавиться її життям та станом здоров`я і матеріально не забезпечує.

Попри надані відповідачем власноруч заповнені виписки про нібито постійне перерахування коштів його дітям сину - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочці - позивачу, ІНФОРМАЦІЯ_2 , які суд вважає недопустимими доказами, бо вони позбавлені об`єктивності та залежали від власної волі їх заповнювача, водночас скріни з банківського додатку свідчать лише про те, що саме ОСОБА_4 , яка є матір`ю відповідача та бабусею дітей не регулярно надсилала повнолітньому внуку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 грошові кошти, а що стосується неповнолітньої внучки - позивача, то лише у грудні 2023 і січні 2024 ОСОБА_4 надсилала свасі ОСОБА_3 по 1000 грн.

Загалом з пояснень у судовому засіданні позивача та її бабусі ОСОБА_3 вбачається, що особистого спілкування батька з дочкою не було, однак бабуся по материній лінії спілкувалася з батьками батька дитини відповідача і підтвердила, що дійсно коли позивач була на лікуванні то свати допомагали грошима.

Така обставина не свідчить про належне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, а свідчить про те, що бабусі й дідусі єдині хто намагаються з власної волі підтримувати неповнолітню онуку.

Крім того, в ході розгляду справи в суді відповідач, будучи належним чином повідомленим про судові засідання, не з`являвся до суду і не намагався переконати суд про те, що причиною такої поведінки могли слугувати хоч якісь для того перешкоди.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що позовна вимога: позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини позивача, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Разом з тим, згідно з приписами ч.ч. 2-3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Суд враховує, що приписами ст. 183 СК України унормовано визначення судом розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Також, згідно ч. 5 ст. 183 СК України законодавцем визначено можливість для того із батьків, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - 1/4, на двох дітей - 1/3, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Суд аналізуючи вищезазначені норми матеріального права, враховуючи те, що дитина має право на отримання аліментів від свого біологічного батька навіть після позбавлення його батьківських прав, а тому дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача, аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів забезпечить отримання коштів на утримання в розмірі, що є мінімальний, але гарантований державою для дитини відповідного віку та забезпечить її належне утримання й гармонійний розвиток. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України).

Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору за подання позову про позбавлення батьківських прав, керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Також вважає, що у зв`язку з тим, що суд вирішив стягувати з відповідача на користь позивача аліменти, а тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ), треті особи: Орган опіки та піклування Оратівської селищної ради Вінницької області, ЄДРПОУ - 04327985, та Служба у справах дітей Оратівської селищної ради, ЄДРПОУ - 43682061, (місцезнаходження: вул. Героїв Майдану, буд. 82, смт. Оратів, Вінницька обл.) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову 24.01.2024 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано учасниками справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30-ти днів до Вінницького апеляційного суду, а зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено в день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо скарга подана протягом 30-ти днів із дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 25.05.2024

Суддя Дмитро КРИВЕНКО