Справа №524/2406/24
Провадження №2/524/1464/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря Булаєнко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 46494 грн, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ОСОБА_1 укладено договір №273 від 17.03.2021. Між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», яке є правонаступником ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого Клієнти відступили, а ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право вимоги до відповідача. Своїх зобов`язань відповідач не виконав.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

У відзиві представник відповідача вказав, що позивач не надав доказів видачі коштів та доказів переходу права вимоги, зокрема акт приймання-передачі Прав вимоги до боржників. Вказав, що після строку кредитування позивач не мав права нараховувати відсотки, відповідно до умов договору, а має право на відсотки, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

17.03.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансової послуги № 273, за умовами якого товариство надало позичальнику кошти в сумі 5400 грн на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 16 днів

01.12.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу №1-12, а 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення права вимоги №10-01/2023. Згідно з витягом первісний кредитор відступив новому кредитору право вимоги від ОСОБА_1 коштів в сумі 90397,08 грн, право одержання яких належить первісному кредитору на підставі про надання фінансової послуги № 273, що складається з суми заборгованості за основною сумою боргу 5400 грн, суми заборгованості за відсотками 41094 грн.

НОРМИ ПРАВА

Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості..

Відповідно до ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно із ст. 634 ЦПК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В ч.1 ст. 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОЦІНКА СУДУ

Суд враховує те, що факт переказу коштів в сумі 5400 грн, був підтверджений листом АТ КБ «Приват Банк»(а.с. 171).

Отже, суд вважає, що первісний кредитор виконав свій обов`язок із надання коштів за договором.

Разом із тим, доказів, які б підтверджували те, що свій обов`язок з повернення позики, сплати відсотків відповідач виконала суду надано не було.

Також, суд вважає необґрунтованим посилання представника позивача на те, що матеріали справи не містять доказів переходу права вимоги, з огляду на те, що позивач долучив до позову копії витягів з реєстру боржників, які є додатками до договорів факторингу.

У зв`язку із чим суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими та доведеними.

Суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 зауважила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Умови договору не містять положень щодо його автопролонгації на інший строк. Крім того, в договорі відсутнє посилання на інший строк кредитування, аніж 16 днів.

З цих підстав, суд вважає слушними доводи представника відповідача з приводу неправморіності нарахування відсотків поза строком кредитування.

Відтак, суд вважає за можливе частково на 15.33% задовольнити позов та стягнути із відповідач на користь позивача заборгованість за договором в сумі 7128 грн, яка складається із суми заборгованості за тілом в розмірі 5400 грн та відсотків в сумі 1728 грн((5400*2%)*16 днів).

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 2457,09 грн.

З позивача на користь відповідача суд стягує судові витрати, які складаються із витрат на правничу допомогу в сумі 2709,44 грн, пропорційно розміру вимогу у задоволенні яких суд відмовив.

Керуючись ст. 526, 530, 610-612, 625, 1046 ЦК України, ст. 10, 12, 81, 258, 259, 263 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, 01133, Україна, місто Київ, вулиця Мечнікова, будинок, 3, офіс, 306) заборгованість в розмірі 7128 грн та судові витрати в сумі 2457,09 грн.

В іншій частині відмовити.

Стягнути з ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (, 01133, Україна, місто Київ, вулиця Мечнікова, будинок, 3, офіс, 306) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 судові витрати в сумі 2709,44 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ