Справа № 683/1053/24
РІШЕННЯ
08 травня 2024 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючого - судді Завадської О.П.
при секретарі Поважнюк О.Б.
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинові Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Віхерко Надія Олексіївна, до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування,
У квітні 2024 року ОСОБА_1 , від імені якої на підставі договору про надання правової допомоги діє адвокат Віхерко Н.О., звернулася до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .
Вона являється єдиним спадкоємцем на дане нерухоме майно згідно заповіту матері, посвідченого секретарем Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 14 вересня 2011 року за р. №28. Проте нотаріус відмовила їй в оформленні спадкових прав, тому що в правовстановлюючому документі на домоволодіння спадкодавець вказана за дівочим прізвищем « ОСОБА_3 », однак на дату його видачу була вже була заміжня і її шлюбне прізвище було « ОСОБА_4 ».
Представник позивачки адвокат Віхерко Н.О. подала до суду заяву, де підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування та просила розглянути справу за їх відсутності.
Представник відповідача Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області також направив до суду заяву, якою визнав позов та просив розглянути справу без його участі.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 статті 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.
Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України).
Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).
Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Веснянка Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис №9 згідно даних свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 06 липня 2013 року виконавчим комітетом Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.
За життя ОСОБА_2 склала заповіт на ім`я позивачки ОСОБА_1 , якій заповіла все своє майно. Даний заповіт посвідчено секретарем Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 14 вересня 2011 року за р. №28.
Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за №36081593, наданої Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 13 грудня 2013 року даний заповіт є чинний.
У відповідності до довідки виконавчого комітету Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області за №729 від 10 грудня 2013 року ОСОБА_2 на день смерті була зареєстрована по АДРЕСА_1 . В склад її сім`ї входила дочка ОСОБА_1 .
Зі змісту копій матеріалів спадкової справи №911/2013, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 13 грудня 2013 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 вбачається, що її єдиним спадкоємцем являється дочка ОСОБА_1 .
Як вбачається з свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого Веснянською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області 07 грудня 1950 року ОСОБА_5 одружилась із ОСОБА_6 , про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено запис №19. Після реєстрації одруження чоловікові та дружині було присвоєно прізвище ОСОБА_4 .
До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_2 увійшов, належний їй на праві особистої власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 згідно свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Веснянської сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області 05 вересня 1986 року на підставі рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської районної ради Хмельницької області за №174 від 28 серпня 1986 року, де вона зазначена за дівочим прізвищем ОСОБА_7 .
Листом державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області Заворотної Т.В. за №333/02-14 від 06 березня 2024 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на заявлену нерухомість в зв`язку з тим, що в правовстановлюючому документі зазначено спадкодавця за дівочим прізвищем « ОСОБА_3 », в той час як на дату його видачі вона була заміжня і її прізвище було змінено на « ОСОБА_4 ».
Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України ).
Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці другому пункту 23 постанови Пленумом Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.
Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Приймаючи до уваги те, що позовні вимоги позивачки не суперечить вимогам закону та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_2 та прийняла спадщину, відсутній спадковий спір, однак вона не може оформити право власності на вказане спадкове майно з вищевказаних причин, враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивача немає, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.
Оскільки позивачка не наполягала на стягненні судових витрат, тому їх слід залишити за ним.
Керуючись ст.ст.12, 13, 263-265 ЦПК України, суд
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Старокостянтинівським РВ УМВС України в Хмельницькій області 07 лютого 2002 року.

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницького району Хмельницької області, місцезнаходження: вул. К.Острозького, 41 м. Старокостянтинів Хмельницький район Хмельницька область, .

Суддя