ПОСТАНОВА

Іменем України

28 листопада 2024 року м. Кропивницький

справа № 398/4974/24

провадження № 22-ц/4809/1626/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорова С. М., Чельник О. І.,

за участю секретаря судового засідання Савченко Н. В.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Міністерство юстиції України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя Молонова Ю. В.) від 04.10.2024,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий зміст позовних вимог

01.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області в порядку окремого провадження із заявою в якій просив встановити факт припинення іпотеки за договором іпотеки від 19.02.2007 № KGALGK01582004, скасувати запис про обтяження, заборону відчуження на нерухоме майно від 19.02.2007 № 15256 та скасувати запис про іпотеку від 19.02.2007 № 15263.

Як заінтересовану особу, заявник зазначив Міністерство юстиції України.

Заяву обґрунтовано тим, що 19.02.2007 ОСОБА_1 уклав з ЗАТ КБ «ПриватБанк» кредитний договір № KGALGK01582004.

Зобов`язання позичальника перед кредитодавцем за кредитним договором забезпечено іпотекою на підставі укладеного 19.02.2007 договору іпотеки № KGALGK01582004.

Відомості про іпотеку внесені до Державного реєстру іпотек.

19.02.2007 між ЗАК КБ «ПриватБанк» і компанією «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненес № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором від 19.02.2007 № KGALGK01582004 та іпотечним договором від 19.02.2007 № KGALGK01582004 відповідно до яких первісний кредитор уступив своє право вимоги новому кредитору з внесенням відповідних змін до Державного реєстру іпотек.

03.10.2017 компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненес № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» (іпотекодержатель) була ліквідована без правонаступництва.

Заявник вважає, що у зв`язку із ліквідацією юридичної особи кредитора та іпотекодержатиля зобов`язання позичальника та іпотекодавця припинилися.

Однак, наразі у державних реєстрах залишаються записи про обтяження на предмет іпотеки, яке винило на підставі договору іпотеки від 19.02.2007 № KGALGK01582004.

Заявник стверджує, що у зв`язку із відсутністю особи іпорекодержателя, до якого б він міг пред`явити свої вимоги в позовному проваджені про зняття обтяження на предмет іпотеки, охорона прав власника такого майна та створення умов для їх реалізації можлива в порядку окремого провадження шляхом встановлення факту припинення іпотеки.

2.Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.10.2024 у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Міністерство юстиції України, про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено. Роз`яснено заявнику, що він має право звернутися до суду із позовом на загальних підставах.

Суд дійшов висновку, що встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе за умови, що від нього мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі відповідного рішення, а встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Водночас суд встановив, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.08.2024 у справі № 398/1335/24 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Комерційний банк «ПриватБанк» про припинення іпотеки за договором іпотеки від 19.02.2007 № KGALGK01582004, закінчення строку дії договору іпотеки, припинення обтяження нерухомого майна.

Суд вважав, що існує спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, оскільки встановлення факту припинення іпотеки, про що просить заявник, буде порушувати права іпотекодержателя.

3.Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

ОСОБА_1 звернувся до Кропивницького апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.10.2024, просить скасувати це судове рішення та зобов`язати суд першої інстанції відкрити провадження у справі.

Ухвала суду оскаржується апелянтом з підстав з підстав її незаконності та необґрунтованості.

Апелянт вважає хибним твердження суду про існування спору про право.

Так суд помилково послався на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.08.2024 у справі № 398/1335/24 так, як позов у тій справі ОСОБА_1 подано помилково, з інших підстав, до того ж відповідачем була зовсім інша особа, ніж компанією «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненес № 1 ПІ-ЕЛ-СІ» у зв`язку із ліквідацією якої правовідносини іпотеки припинилися.

Вказавши, що розгляд заяви в порядку окремого провадження може порушити права іпотекодержателя, суд не вказав конкретну особу, чиїх прав стосуватиметься можливе рішення суду.

Правильність звернення заявника до суду в порядку окремого провадження за наведених у заяві обставин підтверджується правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 13.09.2023 у справі № 295/7291/20, від 13.06.2024 у справі № 333/8899/21.

4.Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшов.

Проте, згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

5.Розгляд справи у судовому засіданні 28.11.2024

Апелянт ОСОБА_1 повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи в судове засідання 28.11.2024 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Крім того, згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 268 та ст. 383 ЦПК України, постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

6.Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини:

01.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області в порядку окремого провадження із заявою в якій просив встановити факт припинення іпотеки за договором іпотеки від 19.02.2007 № KGALGK01582004, скасувати запис про обтяження, заборону відчуження на нерухоме майно від 19.02.2007 № 15256 та скасувати запис про іпотеку від 19.02.2007 № 15263.

7.Апеляційний суд додатково встановив такі обставини:

Як заінтересовану особу, заявник зазначив Міністерство юстиції України.

Заяву обґрунтовано тим, що правовідносини за договором іпотеки від 19.02.2007 № KGALGK01582004, іпотекодержателем за яким була компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненес № 1 ПІ-ЕЛ-СІ», припинилися у зв`язку з ліквідацією останньої без правонаступництва.

8.Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Переглянувши оскаржувану ухвалу суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скаргиза наявними у справі доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним нормам закону, а томувимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню частково.

9.Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

9.1.Норми права та їх джерела

Згідно з ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку:

1) наказного провадження;

2) позовного провадження (загального або спрощеного);

3) окремого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи немайнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Орієнтовний перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом в порядку окремого провадження, наведено у ч. 1 ст. 315 розділу ІV «Окреме провадження» ЦПК України.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право;

заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Суд відмовляє у відкритті провадження, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

9.2.Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду першої інстанції

ЦПК України не містить визначення «спір про право».

Однак з огляду на положення актів цивільного та цивільно-процесуального законодавства можна вважати, що у процесуальному аспекті «спір про право» - це формально визначений юридичний конфлікт (спір) між суб`єктами цивільного права (учасниками цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин), що виник за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав та обов`язків (наявності, змісту, обсягу, належності) однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків, неможливістю їх здійснення без усунення перешкод, зокрема в судовому порядку.

Таким чином, спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права чи обов`язку, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Згідно з ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту припинення іпотеки за договором іпотеки від 19.02.2007 № KGALGK01582004, послався на приписи ч. 4 ст. 315 ЦПК України, але при цьому не встановив і не вказав у мотивувальній часині ухвали предмет такого спору, зміст спірних правовідносин та їх суб`єктний склад.

Спір про право передбачає конфлікт у правах щонайменше двох суб`єктів.

Якщо місцевий суд вважав, що однією стороною спору про іпотечне право є заявник ОСОБА_1 , то хто являється іншим учасником спірних правовідносин та опонентом заявника суд не вказав.

Тож, суд не спростував твердження заявника, викладене у заяві, про відсутність спору про право, яке ґрунтується на тому, що сторонами іпотечного правовідношення були: іпотекодавець ОСОБА_1 та іопотекодержатель компанія «Юкрейн Мортгейдж Лоун Файненес № 1 ПІ-ЕЛ-СІ», яка наразі ліквідована.

Сам лише відсилання суду до рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.08.2024 у справі № 398/1335/24 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Комерційний банк «ПриватБанк» про припинення іпотеки за договором іпотеки від 19.02.2007 № KGALGK01582004, закінчення строку дії договору іпотеки, припинення обтяження нерухомого майна не є достатнім для висновку про існування спору про право так, як обставини тієї справи у порівнянні з обґрунтуванням заяви у справі № 398/4974/24 істотно відрізняються.

При цьому місцевий суд у передбачений процесуальним законом спосіб не досліджував докази у справі, які надав заявник, не давав їм оцінку, не встановив фактичних обставин справи.

Отже, фактично не встановивши ознак спору про право, суд дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про існування у цій справі такого спору, як перешкоди для відкриття передбаченого Розділом ІV ЦПК України окремого провадження у справі.

10.Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

У зв`язку з тим, що факт наявності ознак спору про право із заяви ОСОБА_1 не вбачається, висновки суду є передчасними. Фактично не встановивши передбаченої ч. 4 ст. 315 ЦПК України підстави для відмови у відкритті провадження у справі, суд неправильно застосував процесуальний закон, а тому оскаржувана ухвала, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Водночас вимога апеляційної скарги про зобов`язання місцевого суду відкрити провадження у справі не підлягає задоволенню так, як вона суперечить встановленим ст. ст. 374, 379 ЦПК України повноваженням суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.10.2024 скасувати і направити справу для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Інша вимога апеляційної скарги задоволенню не підлягає.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст цієї постанови складено 28.11.2024.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. М. Єгорова

О. І. Чельник