Справа № 373/2597/23
Номер провадження 4-с/373/8/24
УХВАЛА

27 листопада 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі головуючої судді Керекези Я.І., розглянувши скаргу представника боржника ОСОБА_1 адвоката Ясинецького О.А. на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка Ігора Романовича та скасування постанови про накладення арешту на майно боржника,

встановив:

Представник боржника ОСОБА_1 адвокат Ясинецький О.А. звернувся до суду із скаргою і просить визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка Ігора Романовича щодо залишення арешту на картковий рахунок НОМЕР_1 , відкритого в АБ «УКРГАЗБАНК» на ім`я ОСОБА_2 для зарахування заробітної плати. Просить зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка Ігора Романовича скасувати арешт грошових коштів, які є заробітною платою, на картковому рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АБ «УКРГАЗБАНК» на ім`я ОСОБА_2 .

Посилається на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка Ігора Романовича перебуває виконавчий лист №373/2597/23, виданий Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в загальному розмірі 62213 грн. 80 коп. та судового збору. 18 серпня 2024 року приватним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, в тому числі й на рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АБ «УКРГАЗБАНК», куди надходить заробітна плата. ОСОБА_1 не заперечує проти необхідності погашати борг, однак накладення арешту на його заробітну плату, яка є єдиним джерелом існування, ставить його в скрутне становище, адже він позбавлений можливості до існування. Вважає таку постанову незаконною та постановленою з перевищенням повноважень приватним виконавцем. 28 серпня 2024 року боржник звернувся до приватного виконавця із заявою про зняття арешту із заробітної банківської картки, одна на момент звернення до суду зі скаргою будь-якої відповіді не надійшло, арешт не знято. Вважає таку бездіяльність приватного виконавця неправомірною.

До суду представник скаржника ОСОБА_3 подав заяву про розгляд скарги у їх відсутність, скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Приватний виконавець до суду не з`явився, повідомлений належним чином, будь-яких заяв чи клопотань не направив. Дана обставина не перешкоджає розгляду скарги.

Судом встановлено наступне.

На виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Ніколаєнка І.Р. перебуває виконавче провадження ВП№75782278 щодо примусового виконання виконавчого листа №373/2597/23, виданого 24 червня 2024 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості в загальному розмірі 62213 грн. 80 коп. та судового збору (а.с. 21-22).

13 серпня 2024 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_2 (а.с.18-20), а 21 серпня 2024 року постанову про звернення стягнення на заробітну плату (а.с.23-24).

28 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до приватного виконавця із заявою про зняття коштів із заробітної картки. До заяви додав виписку по картці, з якої вбачається, що на картковий рахунок НОМЕР_1 надходить лише заробітна плата, лист АБ «УКРГАЗБАНК», адресований приватному виконавцю, з повідомленням про залишення без виконання постанови про визначення поточного рахунку боржника через неналежне засвідчення такої постанови (а.с. 9-17).

Згідно ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частин першої - третьої статті 56 Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст. 151 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст. 191 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до ст. 261 Закону України «Про теплопостачання», ст. 181 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

При цьому, слід відмітити, що арешт може накладатись на кошти, а не на рахунок, і обмеження звернення стягнення на кошти заробітної плати, які знаходяться на рахунку боржника, підпадають під випадки «кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом»

Згідно з положеннями ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату боржника звертається у разі відсутності в нього коштів на рахунках, відсутності чи недостатності майна для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі-підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату.

Приписами ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року №95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, визначено, що ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

Розмір відрахувань із заробітної плати визначений нормами ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. ч. 1, 2 ст. 128 КЗпП України. Так, із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Таким чином, дії спрямовані на звернення стягнення, в тому числі на заробітну плату боржника не можуть та не повинні позбавляти боржника засобів до існування та можливості утримування його сім`ї.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 вищезазначеного Закону, підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

З виписки по картці на картковий рахунок НОМЕР_1 , відкритого в АБ «УКРГАЗБАНК» на ім`я ОСОБА_2 , вбачається, що на цей рахунок клієнту надходить виключно заробітна плата. Про ці обставини боржник повідомив приватного виконавця 28 серпня 2024 року, та надав докази на їх підтвердження (а. с. 9-16), просив арешт скасувати.

Незважаючи на це, усупереч імперативним приписам ст. ст. 68, 70 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем не вчинено будь-яких дій щодо скасування арешту коштів, які знаходяться на вказаному у скарзі рахунку. Відповіді на заяву боржника також не надано.

Отже, за таких обставин, існує ситуація, коли за наявного арешту боржник позбавлений можливості використовувати зароблені кошти заробітної платні для забезпечення засобів до існування, які фактично повністю заблоковані навіть після здійснених утримань.

Наведене свідчить про те, що дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка І.Р. щодо арешту усіх коштів рахунку ОСОБА_2 та бездіяльність щодо його розблокування є неправомірними.

За таких обставин скарга представника боржника ОСОБА_1 адвоката Ясинецького О.А. підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447 - 453 ЦПК України, суд

постановив:

Скаргу задовольнити.

Визнати неправомірною, в межах предмету скарги, бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка Ігора Романовича щодо залишення арешту на картковий рахунок НОМЕР_1 , відкритого в АБ «УКРГАЗБАНК» на ім`я ОСОБА_2 для зарахування заробітної плати.

Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка Ігора Романовича скасувати арешт грошових коштів, які є заробітною платою, на картковому рахунку НОМЕР_1 , відкритого в АБ «УКРГАЗБАНК» на ім`я ОСОБА_2 для зарахування заробітної плати.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Виготовлення повного тексту ухвали вчинено 29 листопада 2024 року.

Суддя Я.І. Керекеза

Головую

Згідно з оригіналом

Суддя