Справа № 529/412/24
Провадження № 4-с/529/3/24
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

27 травня 2024 року Диканський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Петренко Л.Є.

з участю секретаря Звягольської В.А.

скаржника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань скаргу ОСОБА_1 про зобов`язання начальника Диканського ВДВС вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 08.05.2024 звернувся до Диканського районного суду Полтавської області із скаргою на дії начальника Диканського ВДВС та просить таку зобов`язати вчинити певні дії.

Скарга подана в порядку ст.447 ЦПК України та обгрунтована тим, що 26.07.2017 постановою Диканського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 154 КУпАП. Такою постановою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 85 грн., а також конфісковано належну йому собаку породи «німецька вівчарка».

В подальшому відкрито виконавче провадження № 54495638 з примусового виконання вказаної вище постанови суду в частині конфіскації собаки «Німецька вівчарка», однак постановою державного виконавця від 23.08.2017 повернуто виконавчий документ у зв`язку з відсутністю собаки.

26.07.2017 відкрито виконавче провадження № 54736436 від 19.09.2017 щодо примусового виконання постанови суду в частині конфіскації собаки, однак через невідоме перебування собаки, 24.10.2017 виконавчий документ повернуто стягувачеві.

Також 15.03.2018 у зв`язку з повторним направленням виконавчого документа на примусове виконання, Диканським ВДВС відкрито виконавче провадження № 55988059, яке в подальшому постановою державного виконавця від 19.06.2018 повернуто стягувачеві, у зв`язку з невідомим перебуванням собаки.

В той же час, йому повідомлено, що 27.01.2019 повернуто виконавчий документ у зв`язку із закінченням строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

На даний час, у Єдиному реєстрі боржників значаться відомості як боржника по вказаних вище виконавчих провадженнях, що унеможливлює вчинення ним правочинів з належним йому майном. При цьому позбавлений у позасудовому порядку вирішити питання щодо виключення його відомостей з цього Реєстру.

З огляду на вказане просить суд зобов`язати начальника Диканського ВДВС у Полтавському районі виключити його відомості з Єдиного реєстру боржників по згаданих вище виконавчих провадженнях, які відкриті на підставі постанови Диканського районного суду Полтавської області від 26.07.2017.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Начальник відділу Диканського ВДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Заслухавши скаржника, вивчивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За змістом ст.125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Згідно із ч.1 ст.18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно з ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України передбачено право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Тобто, зазначеними нормами ЦПК України передбачено можливість оскарження дій державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у цивільній справі.

Із поданої скарги вбачається, що оскарження бездіяльності посадової особи відділу державної виконавчої служби пов`язується із примусовим виконанням судового рішення, постановленого у справі про адміністративне правопорушення, а не за наслідками розгляду цивільної справи.

Справи про адміністративні правопорушення розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами, іншими органами (посадовими особами) в порядку, встановленому Кодексом України про адміністративні правопорушення, яким передбачено порядок примусового виконання постанов про накладення адміністративного стягнення. Проте цим Кодексом не передбачено можливості оскарження в порядку судового контролю за виконанням судових рішень дій осіб, уповноважених здійснювати таке примусове виконання.

Разом з цим, відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (пункт 1); адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини 1 цієї статті (пункт 4).

Відповідно до частини 2 цієї статті окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб ч. 1 ст. 287 КАС України.

Аналогічні по своїй суті висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №757/62025/17 (провадження №14-619цс18).

Отже, враховуючи положення чинного законодавства, подана ОСОБА_1 скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про закриття провадження, оскільки вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.255, 260, 447 ЦПК України,

постановив:

Закрити провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 про зобов`язання начальника Диканського ВДВС вчинити дії - на підставі п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Л.Є. Петренко