Справа № 450/4601/24
пр.№ 2/464/2261/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді - БЕСПАЛЬОК О.А.

з участю секретаря судових засідань БРИНОШ А.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові цивільну справу за позовом

Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «СК «Вусо» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої ДТП.

В обґрунтування вимог позову покликається на те, що 06 листопада 2023 року між ПАТ «СК «Вусо» та ОСОБА_3 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №-14-01, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 . У відповідності до умов договору страхування страхова компанія взяла на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

03 січня 2024 року у м.Львові на перехресті вул.Зелена вул.Сихівська сталася ДТП, за участю марки «Volkswagen», д.н.з. НОМЕР_1 та «Kia», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 16 січня 2024 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. До страхової компанії звернувся ОСОБА_3 з заявою про виплату страхового відшкодування, надавши усі необхідні документи, на підставі чого було складено страховий акт та здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 374955 грн. Цивільна відповідальність винної особи на момент настання страхової події була застрахована у ТАС, АТ СГ (приватне) за договором обов`язкового страхування цивільної правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 214722873 та за договором добровільного комплексного страхування транспортних ризиків №AZEP-214722873. ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ТАС, АТ СГ (приватне) з заявою на виплату страхового відшкодування. 08 липня 2021 року ТАС, АТ СГ (приватне) здійснило виплату на користь ПАТ «СК «Вусо» у розмірі 160000 грн у відповідності до умов полісу ЕР 214722873 в межах ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну.01 серпня 2024 року ТАС, АТ СГ (приватне) здійснило доплату на користь ПАТ «СК «Вусо» у розмірі 755 грн 54 коп у відповідності до умов договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків № AZEP-214722873. Оскільки сума понесених збитків (з урахуванням ліміту полісу ЕР 214722873 за шкоду, заподіяну майну, який становить 160000 грн та договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків № AZEP-214722873) в повному обсязі не відшкодована, тому з огляду на приписи ст.1194 ЦК України різниця між сумою страхового відшкодування за полісом, договором добровільного комплексного страхування транспортних ризиків та фактично завданими збитками в розмірі 214199 грн 46 коп підлягає стягненню з винної особи. Просить позов задоволити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримав.

Відповідач у судове засідання не з`являвся, подав заяву за змістом якої позов визнав та просив справу розглядати справу у його відсутності.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 02 жовтня 2024 року матеріали позову скеровано за підсудністю до Сихівського районного суду м.Львова.

11 листопада 2024 року матеріали справи надійшли на адресу суду.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 12 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 05 грудня 2024 року.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

По справі встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 16 січня 2024 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки 03 січня 2024 року о 18 год. 25 хв. на перехресті вул.Зелена вул.Сихівська у м.Львові керуючи транспортним засобом марки «Kia» д.н.з. НОМЕР_2 рухаючись другорядною дорогою не надав дорогу транспортному засобу марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п.16.11 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до положень ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з положень статті 1 Закону України «Про страхування» страхування це правовідносини щодо захисту страхових інтересів фізичних та юридичних осіб (страховий захист) при страхуванні ризиків, пов`язаних з життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням, з володінням, користуванням і розпорядженням майном, з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у разі настання страхових випадків. Визначених договором страхування, за рахунок коштів фондів, що формуються шляхом сплати страхувальником страхових премій (платежів, внесків), доходів від розміщення коштів таких фондів та інших доходів страховика, отриманих згідно із законодавством.

Автомобіль марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №-14-01 у ПАТ «Страхова компанія «Вусо».

У відповідності до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 .

У відповідності до акту (протоколу) огляду транспортного засобу заяви на виплату від 04 та 05 січня 2024 року ОСОБА_3 звернувся з такими до ПрАТ СК «Вусо».

Відповідно до ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

28 лютого 2024 року складено страховий акт №2339649-1 за договором страхування наземного транспорту №-14-01 від 06 листопада 2023 року, яким встановлено загальну суму страхового відшкодування у розмірі 374955 грн, платіжним дорученням від 28 лютого 2024 року виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 347587 грн 80 коп на рахунок СТО та 27367 грн 20 коп було зараховано шляхом проведення заліку в рахунок несплаченої частини страхового платежу за договором страхування наземного транспорту №-14-01, що підтверджується довідкою-підтвердженням заліку страхового платежу.

На підставі вказаних фактичних даних, судом встановлено, що позивачем, у виконано договірні зобов`язання.

У відповідності до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховику межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. При цьому, відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

Судом встановлено, що цивільно правова відповідальність водія автомобіля марки «Kia» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 застрахована у АТ «СГ «ТАС» (приватне)згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 214722873 від 22 травня 2023 року. Додаткова цивільна відповідальність водія автомобіля марки «Kia» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 застрахована у АТ «СГ «ТАС» (приватне)згідно договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків AZEP 214722873 від 22 травня 2023 року.

АТ «СГ «ТАС» (приватне)здійснило виплату на користь ПрАТ СК «Вусо» 160000 грн у відповідності до умов полісу ЕР 214722873 в межах ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну та 755 грн 54 коп у відповідності до умов договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків №AZEP-214722873, що підтверджується довідками - підтвердженнями надходження коштів.

Відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищевикладене, суд встановив, що 03 січня 2024 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, яка визнана позивачем як страховий випадок, у зв`язку із чим здійснено страхове відшкодування потерпілому, як наслідок до останнього (страховика потерпілого) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. За таких обставин, акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» провела виплату страхового відшкодування за заявою ОСОБА_3 відповідно до умов добровільного страхування наземного транспорту та наведених розрахунків у розмірі 374 955 грн, 160755 грн 54 коп розмір страхового відшкодування, сплаченого АТ «СГ «ТАС» (приватне), у відповідності до умов полісу ЕР 214722873 та згідно договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків AZEP 214722873, то після проведення такої виплати з огляду на обставини дорожньо-транспортної пригоди, а також на положення ст.1194 ЦК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 214 199 грн 46 коп.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 3212 грн 99 коп, згідно квитанції №53729 від 11 вересня 2024 року.

З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 1606 грн 49 коп.

Відповідно до ст.141 ЦПК України на відповідача необхідно покласти іншу частину сплачених позивачем при подачі позову до суду документально підтверджених судових витрат, а саме 1606 грн 49 коп судового збору.

Керуючись ст. ст. 141, 142, 206, 247, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «ВУСО» задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «ВУСО», , місце знаходження м.Київ вул.Казимира Малевича, 31 відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 214 199 грн 46 коп та 1606 грн 49 коп судового збору.

Повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ВУСО», , місце знаходження м.Київ вул.Казимира Малевича, 31 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 1606 грн 49 коп.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Оксана БЕСПАЛЬОК