Провадження №: 4-с/755/176/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши скаргу боржника ОСОБА_1 за участі заінтересованих осіб ОСОБА_2 , Державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на бездіяльність державного виконавця,

в с т а н о в и в:

скаржник звернувся до суду зі скаргою за участі заінтересованих осіб ОСОБА_2 , Державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на бездіяльність державного виконавця.

.Ухвалою суду від 08 листопада 2024 року скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків не більше ніж триь днів з дня отримання заявником ухвали.

Постановляючи вказану ухвалу, суд виходив з наступного.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбачених положеннями ЦПК України, та містити відомості, зазначені у ч. 4 ст. 74 Закону «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно ч. 6 ст. 177 ЦПК України у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Всупереч ч. 5, 6 ст. 177 ЦПК України скаржником не зазначено, чим підтверджується наявність заборгованості у виконавчому провадженні та протиправність дій державного виконавця щодо нарахування заборгованості, як підстава для її скасування.

Також скаржником не зазначено, чим підтверджується наявність будь-яких обмежень його прав, що були винесені відносно скаржника.

Крім того, у прохальній частині скарги міститься формулювання «у разі існування такої», «будь-які обмеження моїх прав», «можливість самостійно виконувати обов`язок щодо умов судового наказу», «свої службові обов`язки згідно чинного законодавства та вчасно ознайомлювати скаржника з розвитком дії відповідно виконавчого провадження».

Згідно ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд звертає увагу скаржника, що певна правова вимога, стосовно якої заявник просить ухвалити судове рішення, повинен бути чітко визначений позивачем у прохальній частині заяви, оскільки резолютивна частина рішення суду, по суті, відображає вимоги, викладені у прохальній частині такої заяви. За результатами розгляду позовної заяви, яка викладена у поточній редакції, рішення суду, якщо позов буде задоволено, не буде відповідати статті 260 ЦПК України.

Суд позбавлений права визначати замість скаржника вимоги, їх формулювання, в тому числі текстуальне, тому позивач повинен самостійно визначитись у позовній заяві з вимогами та їх формулюванням у відповідності до обраного чи встановленого законом способу захисту.

Тому скаржнику слід викласти зміст вимог із зазначенням способу захисту прав, що відповідає вимогам закону та установленій судовій практиці.

03 грудня 2024 року на виконання ухвали суду від 08 листопада 2024 року скаржником подано до суду клопотання про призупинення розгляду справи

Однак позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 08 листопада 2024 року.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Частиною 7 ст. 185 ЦПК України встановлено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів всіх учасників судового процесу, принципу раціональності та у зв`язку з неможливістю розгляду справи у поточній редакції у розумний строк, суд доходить висновку про необхідність повернення скарги по цій справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 185, 353 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

скаргу боржника ОСОБА_1 за участі заінтересованих осіб ОСОБА_2 , Державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на бездіяльність державного виконавця вважати такою, що не подана та повернути.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна