Провадження № 8/127/11/23
УХВАЛА

19 листопада 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шаміної Ю.А.,

при секретарі судового засідання Міхеєвій Н.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Туніка Ю.М.,

представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката Шлапака В.С.,

відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2022 по справі №127/18150/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (правонаступник - ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вінницька міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2022 по справі №127/18150/20. Заяву мотивовано тим, що вказаним рішенням відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вінницька міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою на підставі того, що позивач ОСОБА_1 просила встановити порядок користування земельною ділянкою площею 1200,0 кв.м., закріпленою за будинковолодінням АДРЕСА_1 , однак нею не було надано правовстановлюючий документ, яким підтверджується право користування співвласниками будинку АДРЕСА_1 земельною ділянкою зазначеної площі. У вказаному рішенні суд прийшов до висновку, що рішення виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих №28/950 від 06.10.1955 року «Про наслідки обміру земель по будівельному кварталу 179 м. Вінниці», на яке посилається ОСОБА_1 , як на підставу про встановлення порядку користування, не є правовстановлюючим документом, відповідно до якого за співвласниками будинку АДРЕСА_1 закріплено право користування земельною ділянкою за площею 1200,0 кв.м., так як на думку суду відповідно до зазначеного Рішення виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих за будинковолодінням АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка площею 349 кв.м., а не 1200,0 кв.м.

Рішенням виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих № 28/950 від 06.10.1955 «Про наслідки обміру земель по будівельному кварталу 179 м. Вінниці», за землекористувачами будівельного кварталу № НОМЕР_1 були зареєстровані земельні ділянки відповідно до діючого на той момент законодавства.

При цьому, реєстрація земельних ділянок прив`язана до нумерації домоволодінь в тому числі по АДРЕСА_1 . Зазначеним рішенням за будинковолодіннями по АДРЕСА_1 було закріплено біля сорока земельних ділянок в тому числі за будинковолодінням АДРЕСА_1 . Тобто однією з істотних обставин справи про встановлення порядку користування земельною ділянкою і визначення належності правовстановлюючого документу є нумерація будинку, який розмішений на земельній ділянці і яка підлягає поділу. В даному випадку істотною для справи є обставина про зміну нумерації будинковолодіння АДРЕСА_1 , так як саме від номеру будинковолодіння, зазначеному у правовстановлюючому документі про встановлення порядку користування, залежить визначення розміру земельної ділянки, закріплений за будинковолодінням.

ОСОБА_1 вказує, що з листа КП «ВМБП» №361 від 08.08.2023 року їй стало відомо, що нумерація будинку АДРЕСА_1 неодноразово змінювалася, а саме: в 1947 р.- №29; в 1949 р. №29-А; в 1955 р.- №37; в 1963 р. - №45; в 1984 р.- №43. Так, відповідно до додатку №3/139 до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 04.06.1987 р. за №200 будинку АДРЕСА_1 присвоєно №45. Перед цим, згідно Рішення №236 від 19.04.77 року «Про наслідки проведення нумерації будинків Староміського району» будинку АДРЕСА_2 . На момент прийняття рішення виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих №28/950 від 06.10.1955 року «Про наслідки обміру земель по будівельному кварталу 179 м. Вінниці» за будинком АДРЕСА_1 був закріплений №37. Відповідно до п. 43 Рішення виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих №28/950 від 06.10.1955 року «Про наслідки обміру земель по будівельному кварталу 179 м. Вінниці» за будинковолодінням АДРЕСА_3 була закріплена земельна ділянка площею 1278 кв.м.

Таким чином, правовстановлюючим документом по справі про встановлення порядку користування є Рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради депутатів трудящих № 28/950 від 06.10.1955 року «Про наслідки обміру земель по будівельному кварталу 179 міста Вінниці», відповідно до якого за будинковолодінням АДРЕСА_1 закріплена земельна ділянка площею 1278 кв.м., а не 349 кв.м., як зазначено в судовому рішенні, що є істотною обставиною справи. Проте судом не були встановлені зазначені обставини справи, які є істотними. Також ОСОБА_1 вказує, що зазначені обставини справи не були і не могли бути відомі мені на час розгляду справи, так як перед зверненням до суду з позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою нею була отримана довідка КП «ВМБП» №4567 від 18.08.2020 в якій зазначено, що будинку АДРЕСА_1 присвоєно № 45 відповідно до додатку №3/139 до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 04.06.1987 року №200, іншої інформації про зміну нумерації будинку мені не було надано. Окрім того, ОСОБА_8 також було отримано технічний паспорт на будинок від 12.06.2019 в якому зазначено, що за домоволодінням АДРЕСА_1 закріплено на праві користування земельної ділянки площею 1200 кв.м. на підставі Рішення Виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих №28/950 від 06.10.1955 року, без визначення нумерації будинку. Тобто ні позивач, ні суд, який розглядав справу, не знали і не могли знати, що з моменту будівництва будинку АДРЕСА_1 , яка відбулася в 1947 році нумерація будинку не одноразово змінювалася, так як надана довідка КП «ВМБТІ» №4567 від 18.08.2020 про зміну адреси будинковолодіння не була повна. Тобто ОСОБА_1 вказує, що про зміну нумерації будинковолодіння дізналася лише з листа КП «ВМБТІ» №361 від 08.08.2023. З огляду на викладене, ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою та просила суд переглянути рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2022 по справі №127/18150/20 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28.08.2024 відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2022 по справі №127/18150/20.

22.11.2023 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області провадження у даній справі було зупинено до встановлення правонаступників (спадкоємців) ОСОБА_7 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.04.2024 провадження у справі поновлено.

25.09.2024 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області залучено до участі в справі ОСОБА_2 як правонаступника ОСОБА_7 .

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Тунік Ю.М. заяву підтримали з підстав, викладених в ній, та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат Шлапак В.С. у судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви, вказуючи на відсутність нововиявлених обставин. зазначив, що сама по собі довідка не може бути нововиявленою обставиною, при цьому вказав, що інформація, на яку заявник посилається як нововиявлену, щодо нумерації будинку була відома під час первісного розгляду справи.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 при розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами поклався на розсуд суду.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися в порядку, визначеному чинним законодавством.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом установлено, що провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала цивільна справа №127/18150/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вінницька міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01 серпня 2022 року по справі №127/18150/20 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вінницька міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 28 вересня 2022 року по справі №127/18150/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 серпня 2022 року у даній справі - без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2023 року по справі №127/18150/20 касаційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_9 залишено без задоволення, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 серпня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 28 вересня 2022 року залишено без змін.

Суд першої інстанції, з яким погодилися апеляційний та касаційний суд, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на те, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів того, що за житловим будинком по АДРЕСА_1 була закріплена земельна ділянка площею 1200 кв. м, разом з тим згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 10 травня 2019 року, № НВ-019 площа земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0:03:007:0404, становить 0,1 га, проте вимог про встановлення порядку користування земельною ділянкою такої площі позивач не заявляла.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви та залишити відповідне судове рішення в силі, задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду з метою розгляду спірної ситуації, тобто, ці факти існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у розгляді справі, ні суду, який її розглядав та вирішував її по суті.

При цьому слід відмітити, що ознаку "не були і не могли бути відомі особі" потрібно розглядати як сукупність двох необхідних умов. Тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Саме з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, заявник вважає, що рішення суду від 01.08.2022 повинно бути скасованим у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Водночас, обставини, на які посилається заявник, за своєю правовою природою не є фактами, що можуть бути визнані нововиявленими обставинами, які дають підстави для перегляду судового рішення.

У заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявник посилається на отримання неюлиста КП «ВМБП» №361 від 08.08.2023 року з якого їй стало відомо про неодноразову зміну нумерації будинковолодіння, а саме: на момент прийняття рішення виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих №28/950 від 06.10.1955 року «Про наслідки обміру земель по будівельному кварталу 179 м. Вінниці» за будинком АДРЕСА_1 був закріплений №37.

Однак зміна нумерації житлового будинку не є нововиявленою обставиною.

У межах справи №127/18150/20 судом першої та апеляційної інстанції, за клопотанням позивачки, випробовувалась інвентаризаційної справи. Так, під час розгляду справи як судом першої, так і апеляційної інстанції досліджувалися матеріали інвентаризаційної справи №3230 по об`єкту нерухомого майна, розташованого по АДРЕСА_1 (43), у якій містився лист КП «ВМБТІ» за підписом керівника КП «ВМБТІ» адресований ОСОБА_10 ( АДРЕСА_1 ) за змістом повідомлено, що відповідно додатку №3/139 до рішення виконавчого комітету Вінницької міської Ради народних депутатів від 04.06.1987 за №200 існуючому будинку АДРЕСА_1 присвоєно №45, також повідомлено, що у матеріалах інвентаризаційної справи №3230 присутня інформація щодо наступних номерів: в 1947р. - АДРЕСА_4 , в 1949р. - АДРЕСА_4 , в 1955р. - АДРЕСА_3 , в 1963р. - АДРЕСА_1 , в 1984р. - АДРЕСА_5 . Матеріали справи містять його копію (т. №2 а.с. 172).

Так, згідно доводів заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заявник має на меті переоцінити докази, яким вже була надана оцінка судом, тому подані заявником нові докази у вигляді листа КП «ВМБП» №361 щодо зміни номеру будинку не є нововиявлено обставиною.

Аргументи та твердження заявника цієї заяви по суті зводяться до помилкового ототожнення таких понять, як «новий доказ» та «нововиявлена обставина» (як факт).

Заявник, звертаючись до суду з позовною заявою в обґрунтування позовних вимог наполягала на обставини, що за спірним будинковолодінням, яке наразі має номер АДРЕСА_1 , відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради депутатів трудящих від 06 жовтня 1955 року № 28/950 була закріплена земельна ділянка площею 1200 кв. м

При цьому суд зауважує, що саме у цій справі здобуто докази щодо зміни нумерації будинку та здобуті вони саме для з`ясування відповідної підстави та обставин позову, які заявлялись заявником. В рішенні суду надано відповідним доказам оцінку, що унеможливлює визнання нових доказів нововиявленою обставиною.

Згідно висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019 у справі №127/10129/17, не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Також, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Крім того, постановою Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/819/18 від 14.04.2021 визначено, що не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи. Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу геs judicata - принципу остаточності рішень суду.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (РОТОМАRYОV V. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (§ 27,28, ЕСПЛ, 18 листопада 2004 року).

У п.п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Желтяков проти України» від 09,06.2011 року вказано, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті б Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, іпїег аііа, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (№28342/95, п. 61, ЕСНR1999-VІІ).

Рішення у справі № 127/18150/20 набрало законної сили і є остаточним.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що наведені в заяві обставини не є нововиявленими в розумінні ст. 423 ЦПК України, які б давали підстави скасувати судове рішення, а тому заяву слід залишити без задоволення.

При цьому суд наголошує, що розглядаючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, важливо не порушувати балансу між можливістю переглянути судове рішення за нововиявленими обставинами і принципом юридичної визначеності, який є складовою верховенства права. Принцип юридичної визначеності вимагає, серед іншого, що якщо суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не повинне ставитися під сумнів. Юридична визначеність передбачає повагу до принципу остаточності рішень. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не повинна вимагати перегляду остаточного і обов`язкового судового рішення лише з метою повторного слухання та ухвалення нового рішення у справі. Відхилення від цього принципу можна виправдати лише наявністю обставин суттєвого і непереборного характеру. Європейський суд з прав людини допускає можливість судового перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, але лише у межах, що не порушують принципу юридичної визначеності.

Керуючись 258-261, 268, 423, 429 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2022 по справі №127/18150/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (правонаступник - ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вінницька міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою - відмовити, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2022 по справі №127/18150/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (правонаступник - ОСОБА_2 ), ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Вінницька міська рада, про встановлення порядку користування земельною ділянкою -залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 25 листопад 2024 року.

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна