ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3109/24 Справа № 205/6325/21 Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Барильської А.П.,

суддів: Демченко Е.Л, Ткаченко І.Ю.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2021 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» (далі - АТ «ОГС «Дніпрогаз») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , на його ім`я було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 та встановлено прилад обліку газу. Під час перевірки лічильника газу було виявлено, що відповідач допустив несанкціоноване втручання у вузол обліку та подальше споживання газу поза обліком. Під час зняття лічильника газу на повірку і візуального огляду, представником АТ «Дніпрогаз» 31 серпня 2020 року було складено акт №295. Комісією АТ «ОГС «Дніпрогаз» від 19 жовтня 2020 року з розгляду актів про порушення було розглянуто зазначений акт та прийнято рішення про його задоволення, і складений акт-розрахунок не облікованого об`єму природного газу і його вартості за період з 01 березня 2020 року по 30 серпня 2020 року у розмірі 15672,88 грн., який був направлений на адресу відповідача, втім залишений без задоволення, а тому просили суд ухвалити рішення, яким стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Дніпрогаз» вартість спожитого не облікованого природного газу у розмірі 15672,88 грн.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2021 року позову задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Дніпрогаз» грошові кошти у розмірі 15672,88 грн., судовий збір у розмірі 2270 грн., а всього 17 942, 88 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 грудня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволення позову відмовлено.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що при знятті лічильника було складено акт без номеру, без зазначення номеру лічильника та того факту, що він був пошкоджений. При проведенні експертизи йому не надали наказ по підприємству про призначення відповідальних осіб. Експертиза викликає у нього сумніви. розрахунок заборгованості не відповідає нормам споживання.

Відзив на апеляційну скаргу наданий не був.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову становить 15672,88 грн. та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , на його ім`я було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 та встановлено прилад обліку газу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , було здійснено демонтаж лічильника газу для проведення повірки, за результатами чого було складено акт про виявлені порушення від 31 серпня 2020 року №295, який підписано відповідачем без зауважень.

Актом № 295 експертизи побутового лічильника газу від 06 жовтня 2020 року, у складі комісії та у присутності споживача, було встановлено порушення цілісності заводської пломби на приладі обліку .

06 жовтня 2020 року за результатами виявленого порушення позивачем у присутності споживача ОСОБА_2 , було складено акт про порушення №128.

За результатами розгляду акту про порушення №128 від 06 жовтня 2020 року протоколом засідання комісії від 19 жовтня 2020 року було прийнято рішення про задоволення акту і складено акт-розрахунок від 19 жовтня 2020 року за спожитий не облікований об`єм природного газу за період з 01 березня 2020 року по 30 серпня 2020 року в обсязі 3193,62 куб.м. Сума збитків становить 15672,88 грн.

Позивачем на адресу ОСОБА_1 було надіслано рекомендованим листом з повідомленням рахунок на оплату не облікованого об`єму природного газу у розмірі 15672,88 грн., який відповідачем залишено без задоволення.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що факт порушення правил кодексу ГРС споживачем ОСОБА_1 у домоволодінні, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , знайшов своє підтвердження за результатами розгляду справи.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, у зв`язку з наступним.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Правовідносини між газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу (населенням) урегульовано статтею 714 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом ГРС, а також договорами про приєднання споживача до газорозподільної системи.

Положення пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГС (тут і надалі у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначають види порушень споживача, внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, до яких, зокрема, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Вищевказаною нормою закону визначено також, що приховані заходи - несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ

У свою чергу, пункт 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС передбачає, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРС, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Згідно з пунктами 4, 5 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

Засоби вимірювальної техніки, які є складовими комерційного ВОГ, підлягають періодичній повірці відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням вимог глав 7 та 8 цього розділу.

Згідно з положеннями пункту 6 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС у разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС акт про порушення має бути розглянутий комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРС, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.

Згідно з пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Пунктом 4 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

Матеріалами справи встановлено, що 31 серпня 2020 року за адресою відповідача представниками АТ «Дніпрогаз» здійснено перевірку побутового газового лічильника та зафіксовано, що лічильник потребує додаткового огляду, шляхом проведення його експертизи (заводське тавро та повірочне тавро потребує додаткової перевірки) (а.с.7).

Позивачем складено акт про виявлені порушення № 295 від 31 серпня 2020 року та акт (протокол) про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи № 295 від 31 серпня 2020 року, згідно з яким лічильник газу було демонтовано для проведення експертизи. Вказані акти містять підпис відповідача (а.с. 6).

06 жовтня 2020 року комісією за актом № 295 експертизи побутового лічильника газу було встановлено, що відсутня заводська пломба, замість неї встановлена металева заготовка з слідами слюсарного інструменту; пломбувальне гніздо просвердлено, збільшено в діаметрі;в районі пломбувального гнізда сліди клеючого складу. За висновком комісії лічильник не придатний для подальшої експлуатації (а.с. 8,9-18,19). Складено акт про порушення № 128. Відповідач був присутній на засідання комісії.

19 жовтня 2020 року комісією з розгляду актів порушення оператора ГРМ за результатами розгляду акту про порушення № 128 від 06 жовтня 2020 року, за участі відповідача, який відмовився від підпису (а.с.20), було прийнято рішення, що підтверджується проведеною експертизою лічильника та складено акт-розрахунок від 19 жовтня 2020 року про нарахування необлікованого об`єму природного газу в період з 01 березня 2020 року по 30 серпня 2020 року в розмірі 15 672, 88 грн та направлено відповідачу.

Наведені обставини свідчать про те, що за результатами експертизи лічильника газу підтверджено факт несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника.

Отже, враховуючи зазначене, дії позивача щодо прийняття рішень про порушення та про визнання обґрунтованим донарахування обсягів природного газу, що оформлене протоколом та нарахування відповідачу боргу є правомірними та узгоджуються з породженнями Кодексу ГРС.

Крім того, сума заборгованості нарахована на підставі пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 17 березня 2021 року у справі 314/259/18 (провадження № 61-46918св18).

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у даній справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що при знятті лічильника було складено акт без номеру та не зазначено його номер , є хибними оскільки складено акт № 295 та в ньому вказано назву, номер лічильника.

Той факт, що при проведенні експертизи відповідачу не надали наказ по підприємству про призначення відповідальних осіб, не може бути підставою для скасування законного і обґрунтованого рішення суду першої інстанції, оскільки Кодекс ГРМ не передбачає та не регулює умови ознайомлення споживача послуг із наказом по підприємству про призначення відповідальних осіб.

Доводи апеляційної скарги відповідача в частині того, що експертиза викликає у нього сумніви відхиляються, оскільки відповідач її не оскаржував.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Отже, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення і, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду без змін.

На підставі статті 141 ЦПК України, судові витрати понесені сторонами в зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Е.Л. Демченко

І.Ю. Ткаченко