справа № 570/471/24
провадження № 2/570/487/2024
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2024 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.,

з участю секретаря судового засідання Полюхович М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області /м.Рівне, вул.C.Петлюри, 10/ в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

покликаючись на пропущення із-за повномаштабної війни, що потягло за собою її виїзд за межі України з дитиною-інвалідом, строку для подачі заяви про прийняття спадщини позивач у поданій 29 січня 2024 року позовній заяві просить визначити додатковий строк в два місяці з часу набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її мами ОСОБА_3 .

У поданій до суду 17 травня 2024 року заяві позивач позов підтримує повністю.

Її представник адвокат Сергій Чоланюк у поданій заяві позов підтримує.

Відповідач відзив на позов не подав.

Сторони відповідно до ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У поданих до суду заявах сторона позивача просить розглядати справу без їх участі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач до суду не з"явився.

Зважаючи на те, що явку сторін не визнано обов`язковою, враховуючи думку сторони та достатність матеріалів справи для прийняття рішення та доказів про правовідносини сторін, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності сторін в порядку заочного розгляду та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Вимоги ст.264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та припустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Позивач скористалася правовою допомогою.

Суд встановив такі обставини.

Позивач є донькою ОСОБА_4 та матір"ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - дитини-інваліда з дитинства, підгрупа "А".

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мала право власності на ?земельну ділянку площею 1,7231 га із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської обл., кадастровий номер :16:000:0181, а також ??земельну ділянку площею 0,14 га із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської обл., кадастровий номер :16:000:0182.

Право власності на земельні ділянки виникло на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 02 листопада 2016 року та зареєстроване, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію власності №86745544 від 11 травня 2017 року та №86739410 від 11 травня 2017 року відповідно.

ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим відділом адміністративних послуг та цифрової трансляції Зорянської сільської ради.

Згідно з довідкою №69 від 04 січня 2024 року, виданої відділом адміністративних послуг та цифрової трансформації Зорянської сільської ради, на день її смерті її склад сім?ї: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - син.

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру №75449401 від 16 січня 2024 року, спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не заводилася.

Згідно з повідомленням від 16 січня 2024 року №56/01-16 приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Світлани Дацюк надане роз?яснення щодо заведення спадкової справи після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , яким позивачу відмовлено в заведенні спадкової справи у зв?язку з пропущенням строку про прийняття спадщини та рекомендовано звернутися з відповідним позовом до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

До спірних правовідносин суд застосовує такі норми права.

За змістом ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1220, 1222, 1270 ЦК).

Ч.1, 2 ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з вимогами ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, яка подається ним особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу її відкриття.

Ч.3 ст.1272 ЦК України дозволяє суду за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За результатами аналізу встановлених обставин справи та вищенаведених правових норм суд дійшов таких висновків.

Позовна заява подана спадкоємцем у зв`язку з пропущенням 6-місячного строку для прийняття спадщини через виїзд за кордон та утримання дитини з інвалідністю.

Такий позов може бути задоволений, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічні роз`яснення містяться у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування». Вирішуючи вказане питання, суд досліджує поважність причини пропуску строку, при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Законодавство не встановлює конкретний перелік поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи.

Скупність обставини, як то початок повномаштабного вторгнення 24 лютого 2022 року, смерть спадкодавця - матері 25 лютого 2022 року, наявність дитини-інваліда, терміновий виїзд за кордон з метою збереження їх життя та здоров"я, перебування там протягом тривалого часу, суд визнає поважною причиною пропуску зазначеного строку, оскільки пов`язані вони з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

За таких умов порушене право позивача підлягає захисту, вимоги позивача достовірно підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні, тому позовна заява підлягає задоволенню.

Щодо порядку і строку виконання рішення, то сторонам повідомляємо таке.

Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленному ст.1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у поданій до суду заяві позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат, суд, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, що полягає у розгляді справи у межах заявлених вимог, не стягує з відповідача понесені позивачем документально підтверджені судові витрати.

З огляду на викладене, керуючись ст.263-265, 282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

задоволити цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 терміном на 2 (два) місяця з дня набрання даним рішенням законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя: Кушнір Н.В.