С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 2/760/2246/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

27 серпня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Левіцької Н.О.

представника Позивача - адвоката Манько К.В.

представника Відповідача - Олійник І.З.

розглянув в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до держави в особі Департаменту патрульної поліції, про відшкодування матеріальної та моральної шкодизавданої внаслідок незаконного притягнення до відповідальності.

ІI. Описова частина

У жовтні 2023 року Позивачка ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з цивільним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просила стягнути з державного бюджету на свою користь 32000,00 гривень матеріальної шкоди та 30000 гривень моральної шкоди, завданої внаслідок незаконних дій та співробітників Департаменту патрульної поліції.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва Коробенка С.В. від 19 жовтня 2023 року відкрите спрощене провадження у справі.

Свої вимоги Позивач мотивує наступним.

04 грудня 2022 року відносно неї працівниками патрульної поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КпАП України через те, що вона начебто відмовилася від проходження огляду на стан сп`яніння, хоча вона наполягала на такому огляді в умовах закладу охорони здоров`я, про що вона вказала працівникам поліції.

Після того, як відносно неї склали протокол всупереч її заяві про проведення огляду в лікарні, вона самостійно звернулася до КНП «КМКЛ «Соціотерапія», і на підставі її заяви було проведене обстеження, згідно з висновками якого вона не перебувала у стані сп`яніння.

Позивачка вказує, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.03.2023 в справі №752/838/23 її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керувати транспортним засобом строком на 1 рік.

Лише Київським апеляційним судом було винесено постанову від 14.08.2023 про закриття провадження у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Позивачка зазначає, що у постанові суду апеляційної інстанції зроблено висновок про протиправність дій патрульного поліцейського щодо складання відповідних адміністративних матеріалів проти неї всупереч її побажанню пройти медичне освідування в медичному закладі.

Позивачка стверджує, що внаслідок тривалого розгляду справи №752/838/23 та переживання про можливість притягнення її до адміністративної відповідальності за діяння, яке вона не скоювала, вона зазнала сильних душевних страждань. Стверджує, що внаслідок протиправних дій працівника Департаменту патрульної поліції було порушено її нормальні життєві зв`язки, що вплинуло на звичний спосіб життя, оскільки вона була вимушена докладати зусиль для поновлення своїх прав в судах першої та апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного вище, вимог розумності та справедливості, Позивачка вважає, що компенсація в розмірі 30000 гривень буде достатньою для відшкодування завданої йому моральної шкоди.

Крім того, Позивачка просить відшкодувати понесені нею матеріальні збитки в розмірі 32000 гривень, понесені нею у зв`язку з необхідністю оплати послуг адвоката під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в судах двох інстанцій.

Позивачка також просить стягнути з держави, від імені якої діє Відповідач, компенсацію витрат на правничу допомогу у даній справі, які становлять 30000 гривень.

22 грудня 2024 року до суду надійшов відзив Департаменту патрульної поліції, в якому Відповідач проти позову заперечував.

У відзиві зазначається, що поліцейський, виявивши в діях ОСОБА_2 ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України цілком обгрунтовано склав протокол про адміністративне правопорушення, якому в подальшому була надана оцінка судом. Відтак, вважає, що працівником поліції не вчинено жодних протиправних дій щодо ОСОБА_2 , навіть з урахуванням того, що в подальшому справа про притягнення Позивачки до адміністративної відповідальності була закрита за відсутністю складу правопорушення. Крім того, Відповідач звернув увагу суду на те, що Позивачем не доведено заподіяння йому моральної шкоди. Крім того, Відповідач зазначив, що витрати на оплату Позивачкою правничої допомоги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не мають ознак матеріальної шкоди, оскільки є процесуальними витратами, компенсація яких здійснюється у визначеному законом порядку. Крім того, представник Відповідача висловив переконання, що розмір витрат на правничу допомогу, понесених Позивачем у даній справі, не є співмірним зі складністю справи.

У судовому засіданні представники сторін підтримали заявлені позовні вимоги з підстав, викладених у заявах по суті справи.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 04.12.2022 поліцейським Департаменту патрульної поліції відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КпАП України.

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.03.2023 в справі №752/838/23 ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України у вигляді накладення штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік.

В подальшому за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 постановою Київського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року провадження в справі відносно неї було закрите у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в порядку ч. 1 ст. 247 КпАП України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

У статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття справи про адміністративне правопорушення.

Статтею 4 вказаного Закону визначено, що відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Отже, моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне -за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Оскільки судовим рішенням, яке набрали законної сили, було закрите провадження в справі про адміністративне правопорушення, наявні передбачені законом підстави для відшкодування моральної шкоди заданої Позивачці діями працівників поліції, які полягали у безпідставному складенні протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи наявні у справі матеріали, суд визнає факт заподіяння Позивачу моральної шкоди діями працівниками Департаменту патрульної поліції, спрямованими на безпідставне притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ст. 130 КпАП України.

Враховуючи характер та обставини заподіяння моральної шкоди, обсяг доказів, наданих у підтвердження фізичних та душевних страждань Позивачки, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, аргументи, які покладені в основу судового рішення про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, суд вважає розмір позовних вимог Позивача щодо стягнення моральної шкоди завищеними.

Так, Позивачці були спричинені моральні страждання, які є наслідком необгрунтованого притягнення її до відповідальності, вимушеного відшукання засобів правового захисту, відстоювання своєї позиції в суді, а тому керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, вважає за необхідним стягнути з держави компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн, що є достатньою та адекватною компенсацією.

Згідно з п. 4 ст. 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» у наведених в ст. 1 випадках громадянинові відшкодовуються суми, сплачені громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги.

З метою визначення порядку застосування вказаного Закону затверджено Положення "Про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду".

Згідно з пунктом 10 зазначеного Положення до цих сум відносяться суми, сплачені громадянином адвокатському об`єднанню (адвокату), за участь адвоката у справі, написання касаційної і наглядної скарги, а також внесені ним у рахунок оплати витрат адвоката у зв`язку з поїздками у справі до касаційної та наглядної інстанції.

Встановлено, що між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Корт Райдер» укладено Договір №ПОВ про надання правової допомоги від 05 грудня 2022 року (Договір).

Відповідно до положень Договору вартість послуг за цим Договором вказується в актах приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг).

До вказаного Договору сторонами були підписані акти приймання-передачі наданих послуг від 25.03.2023 на суму в розмірі 20000 гривень та від 15.08.2023 на суму в розмірі 12000 гривень. Оплата за вказаними актами підтверджується платіжними інструкціями від 27.01.2023 та 31.03.2023.

Згідно з положеннями ЦПК України, які слід застосовувати в якості аналогії в даному випадку, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 Цивільного процесуального кодексу України).

У свою чергу під час вирішення питання про розподіл судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), саме на суд покладено обов`язок з`ясувати реальність (або неминучість) понесених витрат та встановити причинно-наслідковий зв`язок заявлених до відшкодування витрат із необхідністю і реальністю їх здійснення в межах конкретної справи.

У пунктах 29, 30 постанови Верховного Суду від 16.04.2020 у справі № 727/4597/19 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.

Специфіка даного випадку полягає в тому, що суд позбавлений можливості перевірити реальність наданих адвокатом послуг, які зазначені у переліку, оскільки такі послуги надавалися в межах іншої справи - справи про адміністративне правопорушення 752/838/23.

З копій постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 24.03.2023 та постанови Київського апеляційного суду від 14.08.2023 вбачається, що адвокати АО «Корт Райдер» дійсно брали участь у судових засіданнях під час розгляду справи, готувли процесуальні документи, зокрема апеляційну скаргу, а тому суд вважає можливим стягнути з держави компенсацію за понесені Позивачем витрати на правничу допомогу в межах фактично понесених в сумі 32000 гривень.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з держави на її користь відшкодування за завдану моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, а також відшкодування за завдану матеріальну шкоду в розмірі 32000 гривень.

IV. Резолютивна частина

Керуючись статтями 23, 1167, 1174, 1176 ЦК України ст. 12, 141, 81, 263, 264, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

Стягнути з держави за рахунок коштів державного бюджету України на користь ОСОБА_2 компенсацію за заподіяну незаконним притягненням до адміністративної відповідальності матеріальну шкоду в розмірі 32000 гривень та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

2.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3.Позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач-1: Департамент патрульної поліції, адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3; Ідентифікаційний номер юридичної особи 40108646.

Суддя: