Провадження № 2/389/501/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Берднікової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Іваніни В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка Кіровоградської області, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмежаною відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», 19 червня 2024 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Вимоги обгрунтовані тим тим, що 12 липня 2022 рокуміж ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №74117995. Вказаний договір позики підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. За цим договором позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.

14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №14/06/21, а 21 квітня 2023 року додаткову угоду до нього за №8, відповідно до умов яких до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за вказаним вище договором позики. Відповідно до реєстру боржників №7 по договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 15797 грн 24 коп, з яких: 5000 грн 00 коп сума заборгованості за основною сумою боргу; 10797 грн 24 коп сума заборгованості за відсотками.

Про відступлення позивачу права грошової вимоги на адресу відповідача було направлено повідомлення, однак з цього часу остання не здійснила необхідних платежів для погашення існуючої заборгованості. Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість не погашає, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №74117995 від 12 липня 2022 року в сумі 15797 грн 24 коп, а також судові витрати у справі.

На позовну заяву відповідачем, 27 серпня 2024 року подано відзив, в якому вона просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказує, що позовні вимоги не визнає (визнає лише в частині імовірної заборованості по тілу кредиту в сумі 5000 грн 00 коп і то за наявністю позову від первинного кредитора. Позовні вимоги є необгрунтовними, оскільки позивачем не надано жодного належного доказу на підтвердження заявлених позовних вимог та порушення його прав. Так, в матеріалах справи відстуні документи, які підтверджують набуття позивачем права вимоги за договором факторингу, а саме: розрахункові документи між сторонами договорів факторингу, а тому позивач вважається таким, що не набув пра вимоги за кредитним договором, за яким просить стягнути заборгованість. Витяги з реєстру боржників, які додані до позовної заяви, не містять підписів сторін за договором факторингу, а лише містять підпис представника позивача, що не є належними та допустимими доказами того, що право вимоги перейшло до позивача. Крім цього, в матеріалах справи відсутні первинні документи бухгалтерського обліку господарських операцій, які фіксують суму видачі грошових коштів, суму зарахованих грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, відомості про ідентифікацію боржника щодо отримання грошових коштів та укладеного договору, за яким позивач просить стягнути борг, а відтак не можуть бути належними та допустимими доказами наявності заборгованості. Вважає, що позивачем не надано документів, які містять підпис особи та/чи визначили б безпосередній механізм накладання та ідентифікації електронних цифрових підписів сторін. Також позивачем не надано жодних доказів фактичного укладання кредитного договору відповідачем. Кредитний договір не відповідає вимогам ЦК України (відсутні підписи сторін). Крім того, ні за змістом договору, ні за доданими до договору додатками не вбачається жодного документу, який підтверджував би факт передання товариством грошових коштів, відповідно до предмету договору та факту отримання належним відповідачем вказаних коштів. Також, відсутні докази того, що первинний кредитор мав повноваження здійснювати фінансові операції (видавати кредити, нарахування відсотків). З наданих розрахунків заборгованості, не зрозуміло, чи проводились по кредиту якісь платежі, коли проводились, на яку суму заборгованості нараховувалися відсотки, яким чином нараховувалися відсотки. Крім того, позивачем не надано необхідного обсягу документів. Також, позивачем надано акт прийому-передачі реєстру боржників, однак не надано підтвердження оплати за договорами факторингу стосовно відповідача. При цьому, позивачем не надано доказів надіслання ним або первинним кредитором, та не надано доказів вручення відповідачу письмового повідомлення про відступлення прав вимоги. Якщо б позовні вимоги були пред?явлені у відповідності до закону та первинним кредиторм, вона б визнавала свій обов?язок повернути заборгованість, але у правомірно нарахованому розмірі і за вірний період, при цьому вважає, що навіть і якщо утворилась заборгованість, проте вона утворилась не з її вини, а з вини первісного кредитора, який фактично заблокував відповідачу доступ до особистого кабінету після того, як відповідач повідомив первісного кредитора про погіршення фінансового становища та втрати роботи, що виключало можливість врегулювання простроченої заборгованості у досудовому порядку. В той же час, вона не отримувала жодного попередження про наявність заборгованості за первісним договором від жодного з кредиторів, відтак не могла знати про розмір заборгованості і була обмежена, щонайменше у праві пересвідчитись чи застосовувались до неї неустойка (пеня,штраф) і якщо штраф чи пеня були нараховані то чи відповідає їх розмір договірним вимогам, а з наданого позивачем розрахунку заборгованості неможливо встановити порядок нарахування первісним кредитором суми боргу, а наданий позивачем договір факторину не містить загальної суми боргових зобов?язань відповідача, право грошової вимоги на які перейшло до нового кредитора за цим договором. Відповідач заперечує, що заборгованість утворилася з її вини і не згодна зі вказаними в договорі розмірами річних ставок та проведеного розрахунку суми наявної заборгованості вцілому, розрахунки є несправедливими та не правдивими, оскільки вносять істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків їй на шкоду. Розмір відсоткової ставки за користування кредитними коштами встановлений договором на таких невигідних умовах для неї свідчить про порушення права споживача і значно перевищує розмір тіла кредитного зобов`язання.

Позивачем, 24 вересня 2024 року на відзив на позовну заяву надано відповідь, в якій він вважає відзив безпідставним та необгрунтованим.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачем до позовної заяви додано копію договору позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №74117995 від 12 липня 2022 року зі змісту якого вбачається, що цей договір укладено міжТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» як позикодавцем та ОСОБА_1 як позичальником, і за його умовами останній була надана позика в розмірі 5000 грн 00 коп на строк 20 днів з фіксованою процентною ставкою 1,99% в день, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника. Дата надання позики 12 липня 2022 року, дата повернення позики (останній день 01 серпня 2022 року).

Відповідно до умов зазначеного договору (п.1,2,4 договору) позичальник зобов`язався повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату за користування (проценти) від суми позики. Проценти нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення на залишок позики. Крім того, умовами договору позики передбачені: знижена процентна ставка/день (застосовується у відповідності до умов програми лояльності), яка становить 1,99%; процентна ставка за понаддострокове користування позикою (її частини) 1,99% на день. Орієнтовна реальна річна процентна ставка вказана 45138,26%. Орієнтовна загальна вартість позики 6990 грн 00 коп.

Згідно з п.5 договору позики підписанням цього договору позичальник підтвердив, що: ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, передбаченою статтею 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику на умовах ануїтету, розміщені за посиланням https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі. Позичальник надав позикодавцю дозвіл телефонувати та направити йому інформаційні повідомлення, вимоги про сплату, та використовувати для цього будь-які доступні канали зв`язку з позичальником, включаючи телефон, акаунти, електронну пошту.

У п.6 договору вказано, що позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового індентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права.

Пунктом 8 договору передбачено, що позичальник має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору відмовитися від договору без роз`яснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень ЗУ «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.

Договір містить реквізити сторін, зокрема прізвище, ім`я та по батькові відповідача, номер паспорта, реєстраційний номер облікової картки платника податків, адресу реєстрації місця проживання, поштову та електронну адреси, номер банківського рахунку: НОМЕР_1 , номер телефону. Договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора k3O9OLNEK4(а.с.5-6).

Також відповідачем підписано електронним підписом таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є додатком №1 до договору. Відповідно до вказаної таблиці, позивачу строком на 20 днів, до 01 серпня 2022 року надано позику на загальну суму 5000 грн 00 коп. Проценти за користування кредитом складають 1990 грн 00 коп. Реальна річна процентна ставка 45138 грн 26 коп.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з частиною першоюстатті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістомстатті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що 12 липня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та останньою укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №74117995, який підписано електронним підписом одноразовим індентифікатором. Доводи відповідача про те, що договір не відповідає вимогам ЦК України та позивачем не надано жодного доказу фактичного укладення договору позики судом не приймаються.

Підписавши вказани договір позики, відповідач погодилася з умовами договору та правилами надання грошових коштів у позику від ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів».

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Зазначений договір є чинними та підлягає виконанню сторонами.

Отримання ОСОБА_1 від ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» позики в сумі 5000 грн 00 коп підтверджується повідомленням АТ « Універсал Банк» від 08 листопада 2024 року вих.№ БТ/6975 наданим на запит суду. Так, на ім`я ОСОБА_1 у банку емітовано у тому числі картку № НОМЕР_1 , на яку 12 липня 2022 року здійснено переказ коштів на суму 5000 грн 00 коп (а.с.134,136-139). Номер картки на яку перераховані кошти співпадає з номером картки, яка зазначена ОСОБА_1 під час підписання вказаних вище договору позики та таблиці обчислення загальної вартості кердиту.

Доказів, які б спростовували факт перерахування ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» кредитних коштів на рахунок відповідача № НОМЕР_1 в сумі 5000 грн 00 коп та отримання їх останньою суду не надано. Також стороною відповідача не надано доказів повернення відповідачем отриманих у позику коштів позичальнику.

Отже, ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за договором позики, а саме надало грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором позики та додатковою угодою до нього.

Разом з тим, позичальник взяті на себе зобов`язання за договором позики виконувала неналежним чином.

14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги до боржників, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло права такої вимоги.

У п.1.2 договору вказано, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників щодо заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору (а.с.8-9).

21 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №8, за умовами якої ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передало право вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до боржників, перелік який зазначений у реєстрі боржників №7 від 21 квітня 2023 року (а.с. 11).

Згідно з актом від 21 квітня 2023 року, на виконання п.1.2 Договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» передало ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» реєстр боржників №7 від 01 квітня 2023 року, будь-які зауваження до реєстру відсутні (а.с. 12).

Відповідно до витягу з реєстру боржників №7 сформованого 21 квітня 2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №74117995 від 12 липня 2022 року в сумі 15797 грн 24 коп, з яких 5000 грн 00 коп сума заборгованості за основною сумою боргу; 10797 грн 24 коп сума заборгованості за відсотками (а.с. 119).

Крім того, позивачем, на доказ переходу прав вимоги до боржника щодо стягнення заборгованості за кредитним договором надано платіжну інструкцію №19616 від 25 квітня 2023 року згідно з якою ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перерахувало ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відповідну суму з призначенням платежу: плата за відступлення права вимоги згідно з додатковою угодою №8 від 21 квітня 2023 року до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості наданого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики №74117995 від 12 липня 2022 рокуне погашена, залишок заборгованості станом на 30 квітня 2014 року складає 15797 грн 24 коп (а.с. 24).

Згідно з розрахунком проведеним ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» станом на 21 квітня 2023 року, розмір загальної заборгованості за період з 12 липня 2022 року - 21 квітня 2023 року становить 15797 грн 24 коп, з яких 5000 грн 00 коп - сума заборгованості за основною сумою боргу, 10797 грн 24 коп - сума заборгованості за відсотками. При цьому, як свідчить розрахунок, відсотки нараховувалися починаючи з 12 липня 2022 року до 21 квітня 2024 року, тобто 284 днів. Відповідач здійснювала добровільному порядку погашення заборгованості, а саме 05 серпня 2022 року нею було сплачено відсотки на суму 147 грн 76 коп (а.с.111-112).

Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Станом на 21 квітня 2023 року, тобто на момент відступлення права вимоги за договором позики №74117995 від 12 липня 2023 року на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», строк кредитування за цим договором позики закінчився, боржником єдину плату за договором позики здійснено 05 серпня 2022 року, тобто до передачі права вимоги, відповідно строк виконання за цим кредитним договором станом на дату відступлення права вимоги настав, а розмір заборгованості, що відступлена на користь нового кредитора визначена 15797 грн 24 коп.

З огляду на встановлені обставини суд приходить до висновку, що позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право грошової вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення її заборгованості за договором позики №74117995 від 12 липня 2023 року, укладеним між відповідачем та ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів».

Посилання відповідача про недоведеність переходу права вимоги за вказаним договором позики № до позивача є безпідставними, оскільки не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час розгляду судом справи.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Договір факторингу від 14 червня 2021 року, додаткова угода №8 від 21 квітня 2023 року до договору факторингу, акт прийому передачі реєстру боржників, реєстр боржників №7 від 21 квітня 2023 року, а також платіжна інструкція №19616 від 25 квітня 2023 року про перерахування плати за відступлення права вимоги, є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

У даній справі договір факторингу та додаткові угоди до нього у встановленому законом порядку відповідачем не визнавалися недійсними.

З урахуванням принципу тлумачення favor contractus (тлумачення договору на користь дійсності) сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 березня 2021 у справі №607/11746/17).

Положенням статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд звертає увагу відповідача, що згідно зістаттею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, і таке виконання є належним. Тобто, факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1-3 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

Отже з врахуванням викладеного, слід дійти висновку, що за договорами позики проценти за користування кредитними коштами можуть бути нараховані лише протягом 20 днів, тобто строку, на який були надані кредитні кошти.

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з ОСОБА_1 проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку. При цьому позивачем не заявлено до відповідача вимог про стягнення процентів, які передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, як міру відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином щодо розміру заборгованості за вказаними кредитними договорами та договором позики суд зазначає наступне.

Відповідно до умов договору позики №74117995 від 12 липня 2022 року сума кредиту становила 5000 грн 00 коп, фіксована процентна ставка за користування кредитом в строк кредитування 1,99% за день. Знижена процентна ставка у день 1,99%. Строк кредитування 20 днів.

Вказані умови договору позики про сплату відсотків за користування кредитними коштами, виходячи з оплатного характеру кредитних договорів, суд вважає справедливими та такими, що не призводять до дисбалансу прав та обов`язків сторін договорів, оскільки вказані розміри відсоткової ставки погоджено за домовленістю сторін.

Доказів того, що визначений договором строк кредитування у подальшому був збільшений (пролонгований) матеріали справи не містять, тому позикодавець не мав підстав нараховувати проценти понад строк на який надано кредит, до 28 лютого 2023 року.

Згідно з наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості (а.с. 111-113), проценти за період з 12 липня 2022 року до 31 липня 2023 року, нараховані в сумі 1990 грн 00 коп, за зниженною процентною ставкою 1,99%.

Отже, сума відсотків за 20 днів кредитування складає 1990 грн 00 коп, і саме ця сума відсотків відповідачем повинна бути сплачена на користь позивача. Вимоги про стягнення з відповідача процентів визначених змістом договору позики після закінчення його строку дії, є необґрунтованими, оскільки в охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України. Позовних вимог про стягнення відсотків, нарахованих в порядку ст.625 ЦК України, позивач не заявляв, а суд не має права виходити за межі предмету та підстав позову.

Разом з тим, з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем на виконання договору позики сплачено проценти на суму 147 грн 76 коп.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач у порушення умов договору позики свої зобов`язання належним чином не виконувала, внаслідок чого у неї (з урахуванням погашеної суми заборгованості) утворилася заборгованість у сумі 6842 грн 24 коп (тіло 5000 грн 00 коп +1842 грн 24 коп - заборгованість за відсотками за вирахуванням сплаченої суми відсотків) яка підлягає стягненню з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». У задоволені іншої частини позову про стягнення процентів слід відмовити.

Доказів, що первинний кредитор, не мав повноважень здійснювати фінансові операції (видавати кредити, нараховувати вісотки) відповідачем не надано. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, ціна позову складає 15797 грн 24 коп, задовольняється позов на суму 6842 грн 24 коп, тобто на 43,31%. Позивач сплатив суму судового збору при подачі позову - 3028 грн 00 коп., тому пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1311 грн 43 коп.

Керуючись ст.ст. 2,4,12,13,81,89,141,223, 259, 263-265,274,280-282,284,354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики№74117995 від 12 липня 2022 року в сумі 6842 (шість тисяч вісімсот сорок дві) грн 24 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в сумі 1311 (одна тисяча триста одинадцять) грн 43 коп.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», , юридична адреса: вул.Симона Петлюри, 30, м.Київ, 01032.

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Г.В. Берднікова