Провадження № 2/761/2347/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Волошин В.О.,

при секретарі: Харечко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про стягнення коштів.

в с т а н о в и в :

В квітні 2023р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», в якому просив суд:

- стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування коштів 46968,0 грн., та пені у розмірі 14090,40 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 15 листопада 2021р. між сторонами було укладено типовий договір про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № Р1 (далі по тексту - договір), відповідно до якого виконавець (відповідач) забезпечує приєднання та підключення електроустановок об`єкта замовника до електричних мереж системи розподілу за адресою: Київська область, с. Гатне, земельна ділянка с кадастровим номером :02:010:0527, з величиною потужності - 20кВт.

23 листопада 2021р. позивачу були надані технічні умови стандартного приєднання ТУ 00001, що є додатком до типового договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу та були виставлені позивачу для сплати рахунки:

1) рахунок № від 23 листопада 2021р. на суму 46968.00 грн. (стандартне приєднання);

2) рахунок № від 23 листопада 2021р. на суму 4085.82 грн. (послуга з монтажу лічильника).

25 листопада 2021р. позивачем було здійснено повну оплату вартості стандартних приєднань в розмірі 46968,0 грн., на виконання п. 3.2.3 договору, та 4085,82 грн. відповідно.

На думку сторони позивача, та відповідно до положень п. 4.2.4 глави 4.2 розділу IV Кодексу систем розподілу (далі по тексту - КСР), затверджений постановою НКРЕКП від 14 березня 2018р. № 310, відповідач повинен був надати послугу з приєднання електроустановок до електричних мереж у строк до 24 січня 2022р.

Проте, надані послуги у строки, передбачені умовами договору не були зроблені, а фактично виконані лише 22 вересня 2022р.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач порушив умови п.5.3. договору та п.4.2.4. КСР в частині строків надання послуг з приєднання більше ніж на 120 календарних днів від строку приєднання, визначеного умовами договору, що є підставою для повернення коштів, отриманих як попередня оплата, а саме в сумі 46968,0 грн.

Враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень п.п. 4.1, 5.3 договору позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 46968,0 грн. суму пені за несвоєчасне виконання у розмірі 14090,4 грн. за період часу з 26 листопада 2021р. по 21 вересня 2022р.

Оскільки в досудовому порядку вирішити спір не можливо позивач вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом для захисту своїх порушених прав.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 травня 2023р. відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

17 жовтня 2023р. на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що дійсно між сторонами було укладено договір і позивач виконав умови договору в повному обсязі, сплативши вартість послуг з стандартного приєднання та послуги з монтажу лічильника. Однак, несвоєчасне виконання відповідачем умов договору відбулося не з вини відповідача, оскільки на території України було запроваджено карантин, внаслідок пандемії, яка була викликана «Covid 19», а в подальшому запровадження правового режиму на території України - воєнного стану. Також на думку сторони відповідача, позивачем не вірно обраховані строки прострочення виконання зобов`язань за договором, і відповідно невірно зазначено суми коштів для відшкодування.

Відповідь на відзив стороною позивача не подавалась.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це вставнолено судом, та не оспорювалося сторонами, що 15 листопада 2021р. між ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» та ОСОБА_1 було укладено договір, невід`ємним додатком до якого є технічні умови стандартного приєднання ТУ 00001 від 23 листопада 2021р., відповідно до якого виконавець (відповідач) забезпечує приєднання та підключення електроустановок об`єкта замовника (позивача) до електричних мереж системи розподілу за адресою: Київська область, с. Гатне, земельна ділянка с кадастровим номером :02:010:0527, з величиною потужності - 20кВт.

Згідно пп.3.1.4, п.3.1 Розділу 3 договору, виконавець послуг зобов`язаний (після виконання замовником зобов`язань щодо авансової оплати в розмірі 100 % плати, визначеної п.4.1. цього договору) забезпечити в установленому порядку приєднання (будівництво та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електрозабезпечення об`єкта замовника від місця забезпечення потужності точки приєднання) об`єкта (електроустановок) замовника до електричних мереж системи розподілу у строки, КСР.

Роботи операторів систем розподілу та передачі регулюється КСР, затверджений Постановою № 310 від 14 березня 2018р.

Відповідно до п.4.2.4. КСР, строк надання послуги зі стандартного приєднання для електроустановок замовника першого ступеня потужності становить 45 календарних днів, починаючи з наступного робочого дня від дати оплати замовником. ОСР вартості приєднання відповідно до договору про приєднання. Для електроустановок замовника другого ступеня потужності цей строк, становить 60 календарних днів, починаючи з наступного робочого дня від дати оплати замовником ОСР вартості, приєднання відповідно до договору про приєднання.

Судом встановлено, і не заперечувалося сторонами, що 25 листопада 2021р. позивачем на виконання умов договору було сплачено 100 % плати: за рахунком № від 23 листопада 2021р. на суму 46968,0 грн. (стандартне приєднання); за рахунком № від 23 листопада 2021р. на суму 4085,82 грн. (послуга з монтажу лічильника).

Згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду в пунктах 32-35 постанови від 28 березня 2018р. по справі № 444/9519/12, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 2 вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (ч. 3 цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 цієї статті).

Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Згідно з ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

Враховуючи дані технічних умов стандартного приєднання електроустановка позивача із потужністю 20 кВт відноситься до другого ступеня, для підключення якої КСР ( п.п.4.2.4 п.4.2 розділу IV) встановлено строк не більше 60 календарних днів від робочого дня, наступного за днем оплати послуг (тобто 60 календарних днів від 25 листопада 2021р.).

Таким чином, кінцева дата надання відповідачем послуги з приєднання до 24 січня 2022р.

Проте, як встановлено судом, фактично відповідачем були виконанні зобов`язання за договором лише 22 вересня 2022р.

Відповідно до п.5.3, 5.4 договору, за порушення строків виконання зобов`язань за цим договором винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,1 відсотка вартості послуги з приєднання за кожний день прострочення. У разі порушення Виконавцем послуг умов зобов`язання щодо строків надання послуги з приєднання: у разі перевищення строку надання послуги з приєднання, встановленого цим Договором, від 10 до 20 календарних днів плата за приєднання, визначена пунктом 4.1 розділу 4 цього Договору, зменшується на 10 відсотків (крім випадків, визначених Кодексом); у разі перевищення строку надання послуги з приєднання, встановленого цим Договором, від 20 до 120 календарних днів плата за приєднання, визначена пунктом 4.1 розділу 4 цього Договору, зменшується на 20 відсотків (крім випадків, визначених Кодексом); у разі перевищення строку надання послуги з приєднання, встановленого цим Договором, більше ніж на 120 календарних днів Виконавець послуг зобов`язаний повернути Замовнику кошти, отримані як попередня оплата (у розмірі 100 відсотків плати, визначеної пунктом 4.1 розділу 4 цього Договору) (крім випадків, визначених Кодексом). 5.4. Сторони не несуть відповідальності за невиконання умов цього Договору, якщо це спричинено дією обставин непереборної сили. Сторона, для якої виконання зобов`язань стало неможливим унаслідок дії обставин непереборної сили, має не пізніше ніж через 10 днів письмово повідомити іншу Сторону про початок, тривалість та вірогідну дату припинення дії обставин непереборної сили. Факт дії обставин непереборної сили підтверджується відповідним сертифікатом Торгово-промислової палати України або її територіальним представництвом. Строк виконання зобов`язань за цим договором у такому разі продовжується на строк дії обставин непереборної сили.

Тобто, умови договору передбачають наслідки для відповідача за порушення строків приєднання до мереж.

14 грудня 2022р. позивачем на ім`я керівника ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» було направлено заяву про відшкодування коштів та сплату пені за порушення строків надання послуги з приєднання. Відповідачем зазначений лист був проігнорований відповідачем.

Як передбачає п. 4.2.6. КСР, у випадку отримання послуги з приєднання до електричних мереж з порушенням вимог, встановлених пунктом 4.2.4 цієї глави (у разі перевищення строку надання послуги з приєднання), замовник має право звернутися до ОСР із заявою про відшкодування коштів та сплати пені за порушення строків надання послуги з приєднання за типовою формою, наведеною в додатку 7 до цього Кодексу.

У недосягнення згоди між сторонами договору про приєднання шляхом переговорів щодо компенсації та пені замовник має право звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Листом № 7827/17.1.3/7-22 від 05 серпня 2022р. НКРЕКП повідомила позивача, що в діях відповідача вбачаються ознаки порушення п. 2.2 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 27 грудня 2017р. № 1470, якими встановлено, що Ліцензіат повинен надавати послуги з приєднання електроустановки замовника до системи розподілу електричної енергії з урахуванням положень ст. 21 Закону України «Про ринок електричної енергії», а саме порушення п. 4.2.4 глави 4.2. розділу IV КCP в частині ненадання замовнику послуги з приєднання до електричних мереж в термін, визначений Кодексом.

Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача не було надано до суду жодного належного і допустимого доказу, на спростування вище наведених обставин, щодо встановлення порушення відповідачем строків виконання зобов`язань за договором.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст. ст. 549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Проценти на неустойку не нараховуються.

Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання (ст. 617 цього Кодексу).

При зверненні позивача до суду з вимогами про стягнення з відповідача на свою користь, в порядку п. 5.3 договору неустойки (46968,0 грн. - сума основного грошового зобов`язання; 14090,4 грн. - сума пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором), позивач зазначав, що мало місце прострочення виконання зобов`язання зі сторони відповідача у період часу з 26 листопада 2021р. по 21 вересня 2022р.

Частиною 1 ст. 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно листа Торгово-промислової палати України (далі по тексту - ТПП) від 28 лютого 2022р. за № 2024/02.0-7.1, на підставі ст.ст. 14, 14? Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02 грудня 1997р. № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022р. строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022р. до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Таким чином, суд вважає, що зі сторони відповідача мало місце порушення строків виконання зобов`язань, за договором у період часу з 24 січня 2022р. (час до якого відповідач повинен був здійснити роботи з приєднання) по 23 лютого 2022р. без поважних причин.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи положення п. 5.3, 5.4 договору, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме слід стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 1456,0 грн. за період часу з 24 січня 2022р. по 23 лютого 2022р., а також враховуючи у цей період часу - прострочки (31 календарний день), то з відповідача підлягає стягненню 9393,6 грн. - зменшення вартості послуг (20% х 46968,0 грн.); в решті періоду часу з 24 лютого 2022р. по 22 вересня 2022р. суд визнає наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що дає підстави для відмови в задоволенні позову за цей період часу.

Доводи сторони відповідача, про неможливість виконати зобов`язання за договором, внаслідок пандемії, яка була викликана «Covid 19», не знайшли свого підтвердження протягом розгляду справи в суді, при цьому судом враховано, що відповідачем взагалі не було надані докази того, що в цей час ним була припинена господарська діяльність.

Так, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

При прийнятті рішення суд також враховує, що відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994р., статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,6 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-266, 268, 274, 352, 354, 355 ЦПК України; ст. ст. 15, 16, 525, 526, 530, 549, 550, 627, 629, 638 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Стеценка, 1-А) про стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на користь ОСОБА_1 грошові кошти (неустойку) в сумі 10849 /десять тисяч вісімсот сорок дев`ять/ грн. 60 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на користь держави судовий збір в розмірі 1073 /одна тисяча сімдесят три/ грн. 60 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: