АПЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року

м. Чернівці

справа № 727/13864/23

провадження 22-ц/822/807/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Собчук І.Ю.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал»

відповідач ОСОБА_1

апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», в інтересах якого діє адвокат Ушакевич Марина Петрівна, на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 липня 2024 року, головуючий у першій інстанції Вольська-Тонієвич О.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» у грудні 2023 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Зазначало, що Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики 23 грудня 2019 року №8882362 шляхом обміну електронними повідомленнями та прийняття (акцепту) умов.

Відповідно до пункту 1 договору Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надає ОСОБА_1 позику в сумі 6000 грн шляхом перерахування на банківський картковий рахунок, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити плату (проценти).

На підставі пункту 2 договору строк позики 30 днів, базова процентна ставка становить 1,6% в день, акційні проценти дорівнюють 0,96% в день, розмір процентів на прострочену позику (строк користування коштами понад строки договору) складає 2,7% в день.

Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу 10 липня 2020 року №10072020.

За реєстром прав вимоги, вчиненого Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» 14 липня 2020 року №105, право вимоги за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 позики від 23 грудня 2019 року №8882362 перейшло від первісного кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал».

Посилалося на невиконання ОСОБА_1 зобов`язання за договором, не повернення кредиту в сумі 6000 грн, не сплати процентів в сумі 2880 грн, процентів , нарахованих на прострочену позику на 14 липня 2020 року, в сумі 3000 грн.

Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» заборгованість в сумі 13887 грн 59 коп., яка складається з кредиту в сумі 6000 грн, процентів в сумі 5880 грн, 3% річних в сумі 501 грн 61 коп., інфляційних втрат в сумі 1505 грн 98 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 липня 2024 року у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» в апеляційній скарзі просить рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 03 липня 2024 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Вказує на необґрунтованість висновків суду першої інстанції про відсутність заборгованості за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 позики від 23 грудня 2019 року №8882362.

Зазначає, що довідка Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» підтверджує лише факт переказу з карткового рахунку ОСОБА_2 грошових коштів у суті 6028 грн, проте не доводить зарахування цих коштів на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на виконання зобов`язання за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики 23 грудня 2019 року №8882362.

ОСОБА_1 не підтверджено такий факт, оскільки такі докази втрачено, а зі спливом строку відновити їх неможливо.

Вважає, що відсутні підстави для висновку суду першої інстанції про недоведеність ознайомлення ОСОБА_1 з правилами надання грошових коштів у позику.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики 23 грудня 2019 року №8882362 шляхом обміну електронними повідомленнями та прийняття (акцепту) умов.

Відповідно до пункту 4.2 договору позичальник до моменту підписання договору ознайомлений з договором та Правилами надання грошових коштів у позику, розміщеними на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору зрозумілі.

Судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_1 укладення договору, отримання та користування грошовими коштами не заперечується.

Посилається на надання суду першої інстанції розрахунку заборгованості, який відображає математичний обрахунок позовних вимог, ОСОБА_1 не заперечувався.

В матеріалах справи містяться необхідні докази, які дають можливість встановити заборгованість за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 позики від 23 грудня 2019 року №8882362, зокрема, копія договору, Правилв надання грошових коштів у позику, підтвердження перерахування грошових коштів, довідка-розрахунок заборгованості за договором, 3% річних та інфляційних.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для захисту права Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» на стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 позики від 23 грудня 2019 року №8882362.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив про недоведеність Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» наявності заборгованості.

Водночас судом першої інстанції встановлено відсутність заборгованості за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 позики від 23 грудня 2019 року №8882362 на момент відступлення права вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал».

Так, суд першої інстанції послався на довідку Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк», за якою ОСОБА_1 здійснено переказ коштів зі своєї картки в сумі 6028 грн, які згідно пояснень ОСОБА_1 перераховано на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».

Також суд першої інстанції вказав на відсутність доказів, що саме Правила надання грошових коштів у позику, надані до позову, розуміла ОСОБА_1 та ознайомилася з ними.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.

Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики 23 грудня 2019 року №8882362 шляхом обміну електронними повідомленнями та прийняття (акцепту) умов.

Відповідно до пункту 1 договору Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надає ОСОБА_1 позику в сумі 6000 грн шляхом перерахування на банківський картковий рахунок, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити плату (проценти).

На підставі пункту 2 договору строк позики 30 днів, базова процентна ставка становить 1,6% в день, акційні проценти дорівнюють 0,96% в день, розмір процентів на прострочену позику (строк користування коштами понад строки договору) складає 2,7% в день.

Згідно із пунктом 4.2 договору позичальник до моменту підписання договору ознайомлений з договором та Правилами надання грошових коштів у позику, розміщеними на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення договору зрозумілі.

За змістом пункту 10 договору інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 8.4 Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», затверджених рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» протоколом від 07 лютого 2019 року №07/02/2019, якщо під час дії особливих умов виконання договору, встановлених для позичальника в рамках програми лояльності ( у томі числі право сплати процентів акційних) позичальник порушить взяті на себе договірні зобов`язання, такі особливі умови виконання договору втрачають силу, що означає, що нараховані згідно умов договору проценти підлягають сплаті позичальником в повному об`ємі за весь період дії договору згідно умов договору і незалежно від пропонованих особливих умов програми лояльності.

Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу 10 липня 2020 року №10072020.

За витягом з Реєстру прав вимоги, вчиненого Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» 14 липня 2020 року №105, право вимоги за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 позики від 23 грудня 2019 року №8882362 перейшло від первісного кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» в сумі 11880 грн, з яких тіло в сумі 6000 грн, проценти в сумі 2880 грн, проценти за прострочення користування в сумі 3000 грн.

Згідно із розрахунком за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 позики від 23 грудня 2019 року №8882362, виконаним Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», заборгованість складається з кредиту в сумі 6000 грн, процентів в розмірі 1,6 % в день з 23 грудня 2023 року по 22 січня 2020 року в сумі 2880 грн, процентів в розмірі 2,7% в день з 23 січня 2020 року по 09 лютого 2020 року в сумі 3000 грн.

За розрахунком 3% річних за період з 14 липня 2020 року по 23 лютого 2022 року становить 501 грн 61 коп., інфляційні втрати за період з 14 липня 2020 року по 23 лютого 2022 року 1505 грн 98 коп.

За довідкою Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» від 02 грудня 2021 року відповідно виписки з особового рахунку зараховано на картку ОСОБА_1 23 грудня 2019 року переказ в сумі 6000 грн, здійснено переказ з картки 11 січня 2020 року в сумі 6028 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 лютого 2022 року у справі №727/16/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню визнано виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. 20 січня 2021 року, що зареєстрований в реєстрі за номером 8318, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» в сумі 11880 грн таким, що не підлягає виконанню.

За змістом заочного рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 лютого 2022 року у справі №727/16/22 вбачається із копії виписок Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» з особового рахунку ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором погашена.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

На підставі частини 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом частини 2 статті 1055 ЦК України кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Частиною 2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом частини першої статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На підставі частини 1 та 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини 1, 2 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно частини 1-4 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом;

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася.

Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством).

Відповідно до частини 7 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, провадження № 61-7203 св 20, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, провадження № 61-8449св19, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19, провадження № 61-9071св20, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики 23 грудня 2019 року №8882362 у електронній формі.

Отже, договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики 23 грудня 2019 року №8882362 за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до пункту 1 договору Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надає ОСОБА_1 позику в сумі 6000 грн шляхом перерахування на банківський картковий рахунок, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити плату (проценти).

За змістом пункту 2 договору зазначено поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» для повернення позики та сплати процентів.

Також договір містить відомості про позичальника ОСОБА_1 із зазначенням рахунку НОМЕР_1 .

До матеріалів справи приєднано довідку Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 14 липня 2023 року №14/07-2023-14, за якою відповідно до договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінекспрес» та Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 23 січня 2018 року №23-01-18/5 здійснено успішний переказ 23 грудня 2019 року на суму 6000 грн на картку НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 не заперечується факт отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позики в сумі 6000 грн. 23 грудня 2019 року шляхом переказу на картковий рахунок.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України) (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року в справі № 243/11704/15-ц (провадження № 61-43067св18)).

Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

На підставі частини 1, 2 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Отже, виходячи із положень ст. 1078 ЦК України, за договором факторингу допускається відступлення як наявної, так і майбутньої вимоги.

Наявна вимога це право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, або право грошової вимоги, можливість здійснення якої залежить від настання певної умови чи спливу строку платежу (так звана недозріла вимога).

Майбутня вимога це право грошової вимоги, що виникне в майбутньому, тобто яка з?явиться з тих чи інших договорів, що будуть укладені між клієнтом і боржником після договору факторингу.

Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу 10 липня 2020 року №10072020.

За витягом з Реєстру прав вимоги, вчиненого Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» 14 липня 2020 року №105, право вимоги за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 позики від 23 грудня 2019 року №8882362 перейшло від первісного кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до нового кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» в сумі 11880 грн, з яких тіло в сумі 6000 грн, проценти в сумі 2880 грн, проценти за прострочення користування в сумі 3000 грн.

За змістом частини 1, 3 статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Заслуговують на увагу посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» в апеляційній скарзі на необґрунтованість висновків суду першої інстанції про відсутність заборгованості за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 позики від 23 грудня 2019 року №8882362.

За довідкою Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» від 02 грудня 2021 року відповідно виписки з особового рахунку зараховано на картку ОСОБА_1 23 грудня 2019 року переказ в сумі 6000 грн, здійснено переказ з картки 11 січня 2020 року в сумі 6028 грн.

Проте, довідкою Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» від 02 грудня 2021 року підтверджується лише факт переказу з карткового рахунку ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 6028 грн 11 січня 2020 року.

У матеріалах справи відсутні докази здійснення ОСОБА_1 11 січня 2020 року виконання зобов`язання за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 позики від 23 грудня 2019 року №8882362, сплати ОСОБА_1 на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позики в сумі 6000 грн та процентів в сумі 1152 грн (6000 грн х 0,96% в день х 20 днів користування позикою з 23 грудня 2019 року по 11 січня 2020 року).

Суд зобов`язаний забезпечити (організувати) дійсно змагальний процес, тобто створити особам, які беруть участь у справі, всі умови для реалізації ними своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків. (див. постанову Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 404/6483/17 (провадження № 61-14432св19)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2023 року у справі № 11-228сап21 зазначено, що ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважають важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами

На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із положеннями частини першої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Сторона має довести ті обставини, на які вона посилається, і саме, такі належним чином вчинені дії позивача, за загальним правилом, є підставою для задоволення його позову. Натомість відсутність належного спростування іншою стороною обставин, на які посилається сторона без належного їх доведення, а сама по собі не є підставою для задоволення позову, оскільки суперечить загальним принципам доказування у цивільних справах, встановлених процесуальним законом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності втрачає сенс (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 червня 2023 року у справі № 916/3027/21).

ОСОБА_1 у відзиві на позов на підтвердження виконання зобов`язання за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 позики від 23 грудня 2019 року №8882362 посилалася на заочне рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 лютого 2022 року у справі №727/16/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Законом України «Про доступ до судових рішень» регулюються відносини щодо забезпечення доступу до судових рішень (рішень, судових наказів, постанов, вироків, ухвал), ухвалених судами загальної юрисдикції, та введення Єдиного державного реєстру судових рішень (стаття 1 цього Закону).

Згідно з частиною першою статті 6 Закону кожен має право повністю або частково відтворювати судові рішення, що проголошені судом прилюдно, у будь-який спосіб, у тому числі через оприлюднення в друкованих виданнях, у засобах масової інформації, створення електронних баз даних судових рішень.

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (частина третя статті 6 Закону).

З інформації Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що за змістом заочного рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 лютого 2022 року у справі №727/16/22 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області Кондрюка К.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вбачається із копії виписок Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» з особового рахунку позивачки заборгованість за кредитним договором погашена.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ.

У випадку преюдиційного установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиційного рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відродження у мотивувальній частині судового акта (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17).

Преюдиціальність дає певний привілей стороні у справі не доказувати знову вже встановлені судом обставини (юридичні факти).

Разом з тим, інша сторона повинна мати можливість заперечувати такі преюдиційні обставини (юридичні факти) з посиланням на належні та допустимі докази, а суд зобов`язаний навести мотиви відхилення або визнання цих заперечень.

Суд, відхиляючи ці заперечення, повинен мотивувати, що існують встановлені іншим судом обставини (юридичні факти) преюдиційного характеру і вони, дійсно, не є "правовою оцінкою, наданою судом певній обставині (юридичному факту)".

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від листопада 2022 року у справі № 140/6115/21.

Згідно з правовим висновком, що міститься у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц, преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/14 (провадження № 12-144гс18) зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

За змістом заочного рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 22 лютого 2022 року у справі №727/16/22 іншим судом не встановлені обставини (юридичні факти) преюдиційного характеру, а надано правову оцінку копії виписки Акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» з особового рахунку ОСОБА_1 .

З огляду на відсутність у матеріалах справи доказів сплати ОСОБА_1 на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позики в сумі 6000 грн та процентів суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про виконання ОСОБА_1 зобов`язання за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 позики від 23 грудня 2019 року №8882362.

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

У пунктах 91-93 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12-ц викладено правовий висновок про те, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) в п. 95-108, щодо нарахування процентів на підставі статті 625 ЦК України, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні.

Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.28)).

На підставі пункту 2 договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 позики від 23 грудня 2019 року №8882362строк позики 30 днів, базова процентна ставка становить 1,6% в день, акційні проценти дорівнюють 0,96% в день, розмір процентів на прострочену позику (строк користування коштами понад строки договору) складає 2,7% в день.

Отже первісний кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 погодили відповідальність позичальника у разі прострочення виконання зобов`язання, право з дня наступного за датою спливу строку договору нараховувати проценти за ставкою 2,7% в день в якості процентів за користування коштами понад строк договору, тобто порушення грошового зобов`язання.

Тому підлягають стягненню з ОСОБА_1 проценти за користування кредитом з 23 грудня 2019 року по 22 січня 2020 року в сумі 2880 грн відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України.

Водночас за період прострочення виконання зобов`язання з 23 січня 2020 року по 09 лютого 2020 року з ОСОБА_1 підлягають стягненню проценти в сумі 3000 грн відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

За змістом частин першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Також з ОСОБА_1 в межах вимог апеляційної скарги підлягають стягненню інфляційні витрати за період з 14 липня 2020 року по 23 лютого 2022 року в сумі 1505 грн 98 коп. (10344 грн (сума боргу 6000 грн + 2880 грн + 3000 грн) х 114,7% (сукупний індекс інфляції) / 100% -10344 грн (сума боргу)), три проценти річних за період з 14 липня 2020 року по 23 лютого 2022 року (590 днів) в сумі 501 грн 61 коп. (10344 грн (сума боргу) х 3% (процентна ставка) / 100% х 590 (кількість днів) / 365 (днів у році).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ураховуючи викладене рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 03 липня 2024 року підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1ст.376 ЦПК України.

Судові витрати

На підставі частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частин 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до абз.1, 5, 6 пункту 35 постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» сплачено судовий збір за подання позову в сумі 2481 грн відповідно до платіжної інструкції від 05 жовтня 2023 року №11012 та за подання апеляційної скарги в сумі 4026 грн відповідно до платіжної інструкції від 01 серпня 2024 року №860.

Отже з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» підлягають стягненню судові витрати з сплати судового збору за подання позову в сумі 2481 грн, за подання апеляційної скарги в сумі 4026 грн.

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», в інтересах якого діє адвокат Ушакевич Марина Петрівна, задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 03 липня 2024 скасувати.

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» за договором між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал», та ОСОБА_1 позики від 23 грудня 2019 року №8882362 позику в сумі 6000 грн, проценти в сумі 5880 грн, інфляційні втрати в сумі 1505 грн 98 коп., три проценти річних в сумі 501 грн 61 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» судові витрати з сплати судового збору за подання позову в сумі 2481 грн, за подання апеляційної скарги в сумі 4026 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 14 жовтня 2024 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді М. І. Кулянда

О. О. Одинак