Справа № 463/8324/22 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/2855/23 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Лук`янович А.П.

з участю: ОСОБА_1 ,

представника ТзОВ «Експрес-Актив» Тарасенко Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06 вересня 2023 року,-

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Експрес-Актив» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю, Львівська міська рада, про зобов`язання до вчинення дій.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є власником всіх приміщень на другому, третьому поверсі, а також півпідвальних приміщень у будівлі, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 . Водночас, ОСОБА_1 є власником окремих нежитлових приміщень на першому поверсі цієї ж будівлі. Стверджує, що відповідач протиправно, без отримання дозволу на будівництво та без складення відповідної проектної документації здійснила реконструкцію належного їй приміщення шляхом влаштування дверного прорізу на місці віконного, а також влаштування залізобетонних сходів до існуючого входу та колон, що примикають до дахового покриття. Зазначає, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю було здійснено позапланову перевірку за результатами якої складено акт № 345-пп, згідно з яким проведення відповідачем будівельних робіт з реконструкції нежитлового приміщення без відповідних дозвільних документів та без отримання вихідних даних для проектування визнано порушенням п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Вказує, що 22 червня 2021 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю відносно ОСОБА_1 винесено приписи, якими відповідачку зобов`язано зупинити проведення підготовчих та будівельних робіт, а також усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Постановою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Львова від 02 липня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 96 КУпАП, та накладено на неї штраф у розмірі 8 500 гривень. Вважає, що реконструкція відповідачем нежитлового приміщення порушує його право власності, оскільки прибудовою до існуючої триповерхової будівлі здійснено втручання у конструктивні елементи будівлі, що впливає на її стійкість, а також замуровано вікна належних позивачу півпідвальних приміщень.

З наведених підстав просить зобов`язати ОСОБА_1 привести будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , у попередній стан шляхом демонтажу дверного прорізу на місці віконного, демонтажу залізобетонних сходів до існуючого входу, демонтажу колон, що примикають до дахового покриття.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 06 вересня 2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Актив» задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 привести у попередній стан будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу дверного прорізу на місці віконного, демонтажу залізобетонних сходів до існуючого входу, демонтажу колон, що примикають до дахового покриття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Актив» судові витрати у розмірі 2481 гривню судового збору.

Додатковим рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 18 вересня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Актив» судові витрати на правову допомогу у розмірі 25000 грн.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що підставою звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Актив» до суду з даним позовом була необхідність проведення демонтажу навісу до будинку АДРЕСА_1 , однак згідно з технічним паспортом на вищезазначені нежитлові приміщення навіс існував на момент будівництва будинку АДРЕСА_1 , що не враховано судом. Зазначає, що правом на звернення до суду за захистом своїх прав наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів, однак, позивач не надав належних та допустимих доказів порушення його права власності. З наведених підстав просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ТзОВ Експрес Актив» Тарасенка Л.Л. щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Актив», суд першої інстанції виходив з того, що відповідач здійснила реконструкцію нежитлового приміщення з будівництвом прибудови без відповідного дозволу уповноваженого державного органу з архітектурно-будівельного контролю, не виконала вимог приписів про припинення здійснення самовільних будівельних робіт та про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, відтак наявні підстави для зобов`язання відповідача привести у попередній стан будівлю шляхом демонтажу дверного прорізу на місці віконного, демонтажу залізобетонних сходів до існуючого входу та демонтажу колон, що примикають до дахового покриття.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Такими способами захисту можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення (пункти 3, 4 частини другої статті 16 ЦК України).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України).

Частинами першою-сьомою статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Частинами четвертою та п`ятою статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 3-1) отримання права на виконання підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 4-1) державна реєстрація спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва та майбутній об`єкт нерухомості у випадках, визначених законом; 4-2) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування); 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом та прийнятий в експлуатацію у випадках, визначених цим Законом, об`єкт (його складову).

Статтею 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування. Фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними спеціально уповноваженими органами містобудування та архітектури на безоплатній основі. Спеціально уповноважений орган містобудування та архітектури визначає відповідність намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про основи містобудування», будівельні норми, норми і правила встановлюють комплекс якісних та кількісних показників і вимог, які регламентують розробку і реалізацію містобудівної документації, проектів конкретних об`єктів з урахуванням соціальних, природно-кліматичних, гідрогеологічних, екологічних та інших умов і спрямовані на забезпечення формування повноцінного життєвого середовища та якнайкращих умов життєдіяльності людини.

Будівельні норми, норми і правила щодо планування, забудови та іншого використання територій, проектування і будівництва об`єктів містобудування розробляються і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, іншими центральними органами виконавчої влади в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 5 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю.

Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом (ч. 7 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Еспрес-Актив» є власником нежитлових приміщень №№ 25-55 виробничого корпусу літ. «А-3», площею 1001,3 кв.м., водонапірної башти літ «Д», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 113379781 від 08 лютого 2018 року.

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 84144075 від 03 квітня 2017 року підтверджується, що ОСОБА_1 є власником нежитлових приміщень №№11-22 виробничого корпусу «А-3», загальною площею 144 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

31 травня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Експрес-Актив» звернулося до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові із заявою, в якій зазначило, що ОСОБА_1 без жодного погодження ведеться самовільна прибудова до приміщення першого поверху, що прилягає до належних йому приміщень підвалу та другого поверху будівлі, якою закрито доступ до частини фасаду, де розташована зовнішня стіна підвалу та вікно у приміщення підвалу, а саме вікно демонтовано та замуровано, до частини зовнішньої стіни зроблено монолітну прибудову з бетонними сходами, самовільно замуровано існуючий вхід до підвального приміщення, влаштовано нові сходи та новий вхід до підвалу в іншому місці, а також на місці двох віконних проємів влаштовано двері, у зв`язку з чим просило невідкладно вжити передбачені чинним законодавством заходи щодо зупинення самовільної прибудови та зобов`язання відновлення об`єкта нерухомості до попереднього стану.

Наказом в.о. начальника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові від 08 червня 2021 року № 345-п призначено позапланову перевірку на об`єкті будівництва: «Будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 » щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно з актом від 22 червня 2021 року № 345-пп, складеним Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, ОСОБА_1 проведено будівельні роботи з реконструкції нежитлового приміщення шляхом влаштування дверного прорізу на місці віконного, а також влаштування залізобетонних сходів до існуючого входу та колон, що примикають до дахового покриття без відповідних дозвільних документів та без отримання вихідних даних для проектування.

22 червня 2021 року заступник начальника відділу інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Літавий В.М. видав ОСОБА_1 припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, яким з метою усунення порушень вимагав з моменту отримання даного припису зупинити виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва «Будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 » до усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, про виконання якого ОСОБА_1 мала повідомити Інспекціюдержавного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові до 8 липня 2021 року.

Крім того, 22 червня 2021 року заступник начальника відділу інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Літавий В.М. видав ОСОБА_1 припис про усунення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, яким з метою усунення порушень вимагав в 2-ох місячний термін з дня отримання даного припису усунути порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил про виконання якого ОСОБА_1 мала повідомити Інспекціюдержавного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові до 23 серпня 2021 року.

22 червня 2021 року заступником начальника відділу інспекційної роботи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові Літавим В.М. в присутності ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 щодо вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 96 КупАП.

Постановою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові від 02 липня 2021 року № 77-а по справі про адміністративне правопорушення визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 96 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Згідно з технічними висновками за результатами обстеження будівлі (літ. А-3) по АДРЕСА_1 , наданими ФОП ОСОБА_2 , подальша надійна експлуатація будівлі можлива при виконанні таких вимог: ліквідація виявлених при обстеженні дефектів та пошкоджень; приведення мереж, виконаних в підвалі для забезпечення експлуатації приміщень першого поверху у відповідність до вимог чинних норм; відновлення замурованого вікна; приведення реконструйованих з порушенням чинних норм конструкцій прибудови першого поверху до дворовому фасаду до попереднього стану.

Зокрема, внаслідок влаштування залізобетонної рампи зі сходами, колон каркасу покриття навісу збільшено висоту приміщення, чим порушено протипожежні норми щодо мінімальної відстані між вікном та даховими горючими конструкціями навісу і прибудови, погіршено безпеку експлуатації приміщень другого поверху, усунуто природне освітлення частини приміщень підвального поверху, чим погіршено умови експлуатації цих приміщень. Крім того, замурування віконного прорізу, що значно погіршило санітарний стан приміщень, призвело до порушення процесів природної вентиляції, позбавлення денного природного освітлення, підвищення вологості стін неопалюваних приміщень, появи капілярної сирості в стінах.

При цьому, реконструкція приміщення прибудови вимагала погодженої у встановленому законом порядку проектної документації, отримання відповідних дозволів уповноважених органів на проведення робіт, інших співвласників будівлі, вирішення питання користування земельною ділянкою, яка є у спільному користуванні..

Однак, в матеріалах справи відсутня погоджена у встановленому порядку проектна документація на проведення реконструкції нежитлового приміщення а також передбачені чинним законодавством дозволи уповноважених органів на проведення відповідних робіт.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердила, що погоджена у встановленому законом порядку проектна документація на реконструкцію нежитлового приміщення та прибудову за адресою АДРЕСА_1 , відсутня, згоди з ТзОВ «Експрес Актив» не досягнуто.

Враховуючи те, що відповідачем проведено реконструкцію нежитлових приміщень та здійснено прибудову без належного дозволу, без погодженої у встановленому законом порядку проектної документації, не виконано вимоги приписів про припинення здійснення самовільних будівельних робіт та про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, а подальша надійна експлуатація будівлі можлива лише при приведенні проведених реконструкцій до попереднього стану, інший співвласник нежитлового приміщення категорично заперечує проведення реконструкції та здійснення прибудови, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання ОСОБА_1 привести у попередній стан будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу дверного прорізу на місці віконного, демонтажу залізобетонних сходів до існуючого входу, демонтажу колон, що примикають до дахового покриття.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 06 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 23.05.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк