Справа № 502/644/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Балан М. В.,

за участю секретаря судового засідання - Урсул Г.К.,

розглянувши цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Кілійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області

Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

ОСОБА_2

про

встановлення факту родинних відносин та зобов`язання внести зміни в актовий запис,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту родинних відносин та зобов`язання внести зміни в актовий запис.

В обґрунтування первісної заяви від 20.03.2024 року та уточненої заяви від 09.05.2024 року зазначено, що у зв`язку з існуючими розбіжностями в написанні в графі «відомості про матір» по - батькові в актовому запису про народження №22 від 13.04.1960 року, заявник звернулася до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з метою внесення змін до вказаного актового запису.

Однак, згідно Висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 26 грудня 2023 року, наданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), заявнику було відмовлено у внесенні змін та запропоновано звернутись до суду для вирішення питання по суті.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13 квітня 1960 року, ОСОБА_1 (до шлюбу - ОСОБА_3 ), народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Фурманівна Кілійського району Одеської області, батьками записані відповідно ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Відповідно до копії актового запису про народження №22 від 13.04.1960 року в графі «відомості про матір» по батькові зазначено помилково - « ОСОБА_5 », а саме: «мати - ОСОБА_2 ». Натомість в інших офіційних документах по-батькові матір вказана як « ОСОБА_6 ».

Так, згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 30 січня 1997 року Кілійським РВ УМВС України в Одеській області на ім`я - ОСОБА_2 - на сторінці паспорту - сімейний стан зазначено, що 08 грудня 1957 року уклала шлюб з ОСОБА_4 .

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 19.01.2024 року (витяг № 2) та в свідоцтві про одруження серії НОМЕР_3 від 08 грудня 1957 року зазначено відомості про актовий запис №2038 від 08 грудня 1957 року та відомості про дружину: прізвище до державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_7 , прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_3 , власне ім`я, по батькові - ОСОБА_8 .

Згідно свідоцтв про народження брата ( ОСОБА_9 ) серії НОМЕР_4 від 30 жовтня 1961 року та сестри ( ОСОБА_10 ) серії НОМЕР_5 від 25 січня 1971 року мати зазначена як - ОСОБА_2 .

Крім того, по батькові мати заявника - зазначена також як « ОСОБА_6 » в таких документах: пенсійне посвідчення № НОМЕР_6 від 27.01.1999 p., трудова книжка від 19.12.1957 p., трудова книжка колгоспника № НОМЕР_7 від 15.07.1967 p.

В акті від 13.03.2024 р. складеного депутатом Кілійської міської ради зафіксовано факт того, що мати ОСОБА_2 підтвердила, що заявник є її донькою і в свідоцтві про її народження помилково в графі мати по-батькові зазначено « ОСОБА_5 », а в дійсності мати по батькові - « ОСОБА_6 ».

Встановлення факту родинних відносин між заявником та матір`ю має юридичне значення, що дозволяє реалізувати її права.

На підставі вищезазначеного заявник просить суд:

- встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_9 , а саме, що ОСОБА_12 та ОСОБА_2 є одна і таж сама особа та є матір`ю заявника;

- зобов`язати Кілійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни в актовий запис № 22 від 13 квітня 1960 року про народження ОСОБА_13 (після шлюбу - ОСОБА_14 ), яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості по-батькові - з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 .

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Кілійського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляду справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Також зазначила, що вона є матір`ю заявниці, однак у свідоцтві про народження її по-батькові було зазначено помилково, замість вірного - « ОСОБА_6 », вказано - « ОСОБА_5 ».

На підставі письмової заяви представника заявника, суд ухвалює рішення без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 223, 247 ЦПК України.

Дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Шлюб ОСОБА_4 , 1935 року народження та ОСОБА_15 , 1935 року народження, був зареєстрований 08.12.1957 року Київ Московське рай бюро ЗАГС, актовий запис № 2038 від 08.12.1957 року, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 2 від 19.01.2024 року, /а. с. 7-8/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 , виданого 13.04.1960 року Фурманівським сіль ЗАГС Кілійського району вбачається, що ОСОБА_13 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Фурманівка Кілійського (теперішній Ізмаїльський) району Одеської області, батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , актовий запис № 22 від 13.04.1960 року, що також підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 0 від 22.01.2024 року, /а. с. 4-6/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 25.01.1971 року Фурманівським с/бюро ЗАГС Кілійського району Одеської області вбачається, що ОСОБА_10 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , актовий запис № 3 від 25.01.1971 року, /а. с. 10/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_11 , виданого 30.10.1961 року вбачається, що ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , актовий запис № 87 від 30.10.1961 року, /а. с. 11/.

Згідно копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 30.01.1997 року Кілійським РВ УМВС України в Одеській області вбачається, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 с. Купчинці Дашевського району Вінницької області. На аркуші паспорту № НОМЕР_12 , міститься відмітка про те, що нею був зареєстрований шлюб з ОСОБА_4 , 1935 року народження, /а. с. 12-13/.

Відповідно до акту депутата Кілійської міської ради від 13.03.2024 року вбачається, що в АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . В ході бесіди встановлено, що від шлюбу у неї є діти: - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ; - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ; - ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . У свідоцтві про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 помилково в графі «мати» вказано - « ОСОБА_2 », замість вірного - « ОСОБА_2 », /а. с. 19/.

Згідно висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 26.12.2023 року, наданого начальником Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що неможливо внести зміни до актового запису про народження заявниці №22 від 13.04.1960 року, /а.с.15-18/.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Верховний Суд України в листі від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначає, що заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути:

- спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки;

- особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини;

- інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб. Заінтересованими особами у справах про встановлення факту родинних відносин залежно від мети встановлення цього факту можуть бути й інші особи, які мають право на спадщину (брати, сестри, онуки, особи, на користь яких складено заповіт, усиновлені, територіальна громада за відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом). При цьому до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази:

1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб);

2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану;

3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

Стаття 318 ЦПК України передбачає, що у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Отже, суди встановлюють юридичні факти тільки у разі, коли особою вчинено всі можливі заходи по отриманню необхідних документів. І тільки у разі наявності об`єктивних причин, які не залежать від волі особи, що обумовлюють неможливість отримання документу на підтвердження юридичного факту, такий факт може встановити суд у порядку окремого провадження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно зі ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки з досліджених в ході розгляду справи достовірно встановлено, що заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є дочкою та матір`ю, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника в частині встановлення факту родинних відносин та беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву в цій частині.

Щодо заявленої вимоги про встановлення факту того, що ОСОБА_12 та ОСОБА_2 є одна і таж сама особа, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Пунктом 12 вказаної Постанови визначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо.

Наведене свідчить про те, що у разі коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа відповідно положень зазначеної норми.

При розгляді цих справ суд установлює саме належність особі документа, а не тотожність осіб, які неоднаково названі у різних документах.

Таким чином законодавством передбачено механізм встановлення правовстановлюючих документів.

Тобто, юридичний факт про встановлення тотожності особи, за законом не підлягає судовому розгляду.

Схожого висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 15.10.2020, справа № 641/1386/18 (провадження №61-19317св19).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного суду від 08 грудня 2021 року справа № 464/6696/20 зроблено висновок, що подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме тотожність особи, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні. Наведене виключає можливість розгляду заяви про встановлення факту тотожності осіб.

На підставі вищезазначеного, суд відмовляє в задоволенні заяви в цій частині.

Щодо вимоги про зобов`язання Кілійський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) внести зміни в актовий запис, суд приходить до наступного висновку.

Пленум Вищого адміністративного суду України у своїй постанові від 29 вересня 2016 року №12 роз`яснив, що з огляду на положення статей 1, 3, 17 КАС України з урахуванням того, що орган державної реєстрації актів цивільного стану є державним органом суб`єктом владних повноважень, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану, яка має публічно-правову природу, спір щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи слід кваліфікувати як публічно-правовий спір, що належать до адміністративної юрисдикції.

Таким чином, вимога щодо внесення зміни до актового запису № 22 від 13 квітня 1960 року про народження ОСОБА_13 здійснюється у порядку адміністративного судочинства, у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні вказаної вимоги.

Таким чином, заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 223, 247, 259, 263-265, 315, 352, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву - задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин, за яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 є дочкою ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_9 , та відповідно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_9 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 .

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан