ПОСТАНОВА

Іменем України

23 травня 2024 року м. Кропивницький

справа № 404/5191/23

провадження № 22-ц/4809/768/24

Кропивницький апеляційний суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Дуковського О.Л.

суддів: Голованя А.М., Письменного О.А.

Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 лютого 2024 року, у складі головуючого судді Варакіної Н.Б. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Просила стягнути із відповідача аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 лютого 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.06.2023 та продовжуючи до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказане рішення, в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1 073,60 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про зміну (зменшення) стягнення розміру аліментів на утримання дитини з 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частку всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач вказує, що він проходить військову службу ,а тому має потребу у придбані амуніції та спец споряджень для ефективного виконання своїх службових обов?язків по збереженню територіальної цілісності та суверенітету України.

Вважає, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив обставини даної справи, що призвело до ухвалення помилкового рішення.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується із доводами відповідача.

Вказує, що Держава згідно чинного законодавства забезпечує військовослужбовців всім необхідним і вважає необґрунтованими посилання відповідача, що він має витрати на забезпечення себе амуніцією та спорядження для проходження військової служби.

Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч.1, п.3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Малозначними справами є: справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Відповідно до ч. 1ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судове рішення, ухвалене судом першої інстанції, відповідає вищезазначеним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого Кропивницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 04.01.2020 (а.с.6 зворот).

Встановлено, що малолітня ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю і перебуває на її повному утриманні, що підтверджується Витягом з Реєстру територіальної громади № 2023/000480912 від 19.01.2023 та Довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 785/01/1 від 17.01.2020 (а.с. 7).

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6).

Згідно довідки від 03.09.2023 №7037 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 з 12 червня 2023 року по теперішній час (а.с. 59).

Звернувшись із даним позовом позивачка просила стягнути із відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Задовольняючі даний позов суд першої інстанції послався на обґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із висновком суду про задоволення позову.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Визначаючи частку заробітку (доходу) батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд першої інстанції, врахував, що відповідач є працездатною особою, має стабільний заробіток, наявності у нього на утриманні інших непрацездатних осіб не встановив, а тому дійшов обгрунтованого висновку про стягнення аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини усіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За таких обставин, суд першої інстанції, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір відповідає положенням частини п`ятої ст.183 СК України.

При цьому слід зазначити, що батько зобов`язаний забезпечити достатній та гармонійний розвиток дитини в межах своїх можливостей, а в разі зміни його матеріального стану, він має право звернутися до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів, за наявності обставин для зменшення.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що ухвалене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.

Підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, і у випадках, передбачених п.2 частини 3 статті 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Головуючий О.Л. Дуковський

Судді: А.М. Головань

О.А. Письменний