27.05.2024 Єдиний унікальний номер 205/6559/24
Провадження № 2/205/3045/24
У Х В А Л А

27 травня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Терещенко Т.П., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс», Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2024 року представник позивачів ОСОБА_4 надав до суду вищевказану позовну заяву.

Дослідивши зміст поданої позовної заяви та додані до неї документи, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 і ОСОБА_2 підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, відповідно до абз. 1 ч. 7 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Відповідно до змісту позовної заяви представник позивачів просить суд стягнути з АТ «СК «ББС Іншуранс» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 24 208,50 грн., з КП «Жилсервіс-5» ДМР на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 420 695,60 грн. і моральну шкоду 100 000 грн., а також стягнути з КП «Жилсервіс-5» ДМР на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

Отже, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачами окрім вимог про стягнення матеріальної шкоди, заявлено також самостійні вимоги про відшкодування моральної шкоди.

При цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивачі її визначили у грошовому вимірі. Зазначений висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15-ц.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 10 від 17 жовтня 2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" (п. п. 12, 13) надав роз`яснення, що у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру, а також вимог про сплату моральної шкоди, судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, позовів про стягнення моральної шкоди. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами, та разом з тим, якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог, що пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожною з таких вимог (або загальною сумою). Якщо в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, немайнового характеру, вимог про стягнення моральної шкоди, пов`язаних між собою, то розмір судового збору має відповідати загальній сумі всіх вимог. При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами (єдиним платежем).

Враховуючи заявлені позивачами вимоги, позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідачів кошти на загальну суму 544 904,10 грн., а сплатив суму судового збору лише в розмірі 4 449,04 грн., тоді як повинен сплатити судовий збір у сумі 5 449,04 грн., тому ОСОБА_1 необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1 000 грн.

Разом з тим, позивач ОСОБА_2 взагалі не сплатив судовий збір за подання позовної заяви до суду, хоча заявив позовні вимоги майнового характеру до КП «Жилсервіс-5» ДМР на суму 100 000 грн. (ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день пред`явлення позову становить 1 211,20 грн.), а тому йому необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

Також відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Так, згідно із п. 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

Разом з тим, ціна позову представником позивачів у позовній заяві зазначена у розмірі 444 904,10 грн., що не відповідає заявленим позивачами вимогам.

Відтак, представнику позивачів в позовній заяві слід належним чином зазначити ціну позову.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Отже, вищевказані вимоги закону позивачем не виконані, таким чином, згідно із ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а тому позовна заява ОСОБА_1 і ОСОБА_2 підлягає залишенню без руху з метою надання позивачам строку, що не перевищує десяти днів з дня отримання ними копі ухвали, усунути зазначені недоліки.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс», Комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, третя особа: ОСОБА_3 , про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди - залишити без руху.

Надати позивачам строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня отримання ними копій ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.П. Терещенко