Провадження № 2-н/761/744/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Кондратенко О.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу на стягнення з Департаменту з питань виконання кримінальних покарань нарахованої, але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку

В С Т А Н О В И В :

В листопада 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу, в якій просила суд стягнути з Департаменту з питань виконання кримінальних покарань на її ( ОСОБА_1 ) користь:

-заборгованість по нарахованій але невиплаченій заробітній платі у розмірі 8 211, 00 грн. (у порядку виконання судового наказу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2020 року по справі №761/16493/20;

-середній заробіток за час затримки повного виконання судового наказу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2020 року по справі №761/16493/20 з 29 травня 2020 року у розмірі 281 255, 04 грн.

Вивчивши матеріали поданої заяви про видачу судового наказу та додані до неї додатки, суд прийшов до висновку про відмову у видачі судового наказу, з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Звертаючись до суду з вищезазначеною заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої але невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку заявницею зазначено, що нею подано заяву у порядку виконання судового наказу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 червня 2020 року по справі №761/16493/20.

Судом встановлено, відповідно до інформації наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень, 08 червня 2024 року Шевченківським районним судом м. Києва за заявою ОСОБА_1 було видано судовий наказ, відповідно до якого: стягнуто з Департаменту з питань виконання кримінальних покарань на користь ОСОБА_1 заборгованість по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі в розмірі 8 211, 00 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 18 березня 2020 року за 49 днів затримки в розмірі 11 901, 12 грн.; стягнуто з Департаменту з питань виконання кримінальних покарань на користь на користь держави судовий збір у розмірі 210, 20 грн.

Вказані обставини свідчать про те, що вимоги заявниці ОСОБА_1 в частині нарахованої але невиплаченої заробітної плати вже були розглянуті Шевченківським районним судом м. Києва 08 червня 2020 року.

Фактично, станом на день звернення до суду з вищезазначеною заявою, заявниця ставить питання про стягнення заборгованості по заробітній платі в порядку виконання судового рішення (судового наказу).

Відповідно до п.3, 6 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ.

Таким чином, суд приходить до висновку про недоведеність та спірний характер заявлених вимог, оскільки, 08 червня 2020 року Шевченківським районним судом м. Києва було видано судовий наказ на стягнення з Департаменту з питань виконання кримінальних покарань на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі у розмірі 8 211, 00 грн., а отже, вказані обставини свідчать про наявність спору щодо розміру заборгованості та порядку його стягнення.

Також, суд звертає увагу на те, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

З урахуванням вищезазначеного, із поданої ОСОБА_1 заяви вбачається, що заявниця звертається до суду за захистом порушеного права, що є підтвердженням наявності спору між сторонами.

Доводи викладені в заяві про видачу судового наказу потребують додаткового дослідження, з матеріалів та обставин даної справи вбачається, що між сторонами наявний спір про право щодо оплати праці, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов?язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Одночасно суд роз?яснює, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 166 ЦПК України).

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відмову ОСОБА_1 у видачі судового наказу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 161, 162, 165, 166 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Департаменту з питань виконання кримінальних покарань нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку

Роз?яснити ОСОБА_1 її право на звернення до суду з цими вимогами в порядку позовного провадження.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п?ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: