ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2024 року м. Чернівці
Справа № 725/7309/23
Провадження № 22-з/822/51/24
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Литвинюк І. М.
суддів: Височанської Н.К., Перепелюк І.Б.,
секретар: Факас А.В.,
учасники справи:
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії,
У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії.
Заочним рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Зобов`язано ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: кв. АДРЕСА_1 , усунути перешкоди в користуванні спільним майном співвласників житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом демонтажу металевої перегородки, встановленої між другим та третім поверхом.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 07 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_4 , задоволено частково. Заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 листопада 2023 року в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу скасовано. Заяву ОСОБА_1 про понесені витрати на професійну правничу допомогу повернуто ОСОБА_1 без розгляду. В іншій частині заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 листопада 2023 року залишено без змін.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9 000 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
13 травня 2024 року до Чернівецького апеляційного суду надійшла заява від представника ОСОБА_2 адвоката Венерського О. С. про стягнення витрат на правничу допомогу, в якій він просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати.
На підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу надав витяг з договору №61/24 про надання юридичної (правничої) допомоги від 15 березня 2024 року; звіт (акт) про надані послуги зв`язку із розглядом справи №725/7309/23, відповідно до якого відповідачка понесла витрати на правничу допомогу з розглядом справи в розмірі 22 010 грн.
Представник позивача ОСОБА_5 подала заперечення на заяву про стягнення витрат на правничу допомогу. Зазначає, що заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заява подана з порушенням строку, не надано доказів понесення витрат на правничу допомогу, а також вказує, що позовні вимоги по суті спору задоволені на користь позивача в повному обсязі, а тому відсутні підстави для стягнення таких витрат.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява адвоката Венерського О. С., який діє в інтересах ОСОБА_2 , про стягнення витрат на правничу допомогу слід відмовити, з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За приписами частин 2-3 вказаної статті заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 та ч.8 ст.141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі №554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі №753/1203/18.
Частинами 1 та 2 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із статтею 13 ЦПК України суд розглядає справу за зверненням особи в межах заявлених нею вимог.
Відповідно частини 1 та пункту 4 частини 3 статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обгрунтування. Позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.
Отже, позовна вимога - це фактична вимога позивача до відповідача, звернена через суд. Кваліфікація її через призму матеріального права як того, яким способом захисту вона є, відбувається в силу того, що позивачем здійснюється правова кваліфікація фактично підстави позову, а також в силу необхідності виконання припису статті 175 ЦПК України.
Поняття «позовна вимога» є поняттям процесуального права, яке є загальним і, по суті, має лише дві характеристики: може бути майновою або немайновою вимогою.
Отже, говорячи про позовну вимогу, здебільшого мають на увазі фактичну вимогу, яка є предметом розгляду у справі.
Наведені вище норми процесуального закону визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на принципі обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.
Так, заочним рішенням Першотравневого районного суду від 21 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 07 травня 2024 року рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 залишено без змін.
Відтак, правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесених судових витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи відсутні.
З урахуванням наведеного, понесені ОСОБА_2 , яка є відповідачем у даній справі, витрати на правничу допомогу покладаються на неї і не підлягають відшкодуванню.
Керуючись статтями 137, 141, 270, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 28 травня 2024 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанська

І.Б. Перепелюк