Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 2-541/2002
Провадження № 2-р/499/3/24
У Х В А Л А

Іменем України

"11" березня 2024 р. смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді Тимчука Р.М. за участю секретаря судового засідання Чумаченко А.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про роз`яснення рішення Іванівського районного суду Одеської області 07 серпня 2002 року по справі №2-541/2002 року за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Буялицького комбінату хлібопродуктів про визнання приватизаційного свідоцтва на квартиру недійсним і визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями.

Свою заяву обґрунтувала наступним.

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 07 серпня 2002 року по справі №2-541/2002 року був задоволений позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Буялицького комбінату хлібопродуктів про визнання приватизаційного свідоцтва на квартиру недійсним і визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та визнано свідоцтво про право власності на житло, видане Буялицьким комбінатом хлібопродуктів Іванівського району Одеської області від 20 квітня 1993 року згідно наказу №3 недійсним та визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 .

Заявниця не може реалізувати свої спадкові права , оскільки нотаріус не може визначити розмір частки у праві власності на вказаний житловий будинок, яка належить ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та рекомендувала ОСОБА_1 звернутися до відповідного суду для вирішення цього питання.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 271 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

Перевіривши матеріали справи, надавши правову оцінку доводам заяви, суд приходить до обґрунтованого висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

За змістом п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим та ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 07 серпня 2002 року по справі №2-541/2002 року був задоволений позов ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Буялицького комбінату хлібопродуктів про визнання приватизаційного свідоцтва на квартиру недійсним і визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та визнано свідоцтво про право власності на житло, видане Буялицьким комбінатом хлібопродуктів Іванівського району Одеської області від 20 квітня 1993 року згідно наказу №3 недійсним та визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 .

Проте у рішенні суду не визначені частки які належать співвласникам зазначеного нерухомого майна.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявниці ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

У відповідності до ст.1262 ЦК України заявниця являється спадкоємицею за законом після смерті чоловіка.

У встановлений законом строк вона звернулася до Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Державним нотаріусом Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса Мойсеевою С.О. заявниці надано письмове роз`яснення №2747/02-14 від 13 жовтня 2023 року про те, що їй, ОСОБА_1 видати свідоцтво про право на спадщину на частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , неможливо, так як нотаріус не може визначити розмір частки у праві власності на вказаний житловий будинок, яка належить ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 , маю право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя ОСОБА_2 , однак позбавлена можливості здійснити це, оскільки суд, ухвалюючи рішення не конкретизував, що за ними визнано право власності на спадкове майно в рівних частинах, тобто по 1/3 частині за кожним.

Суд констатує, що рішення суду від 07.08.2002 року набрало законної сили 08 вересня 2002 року, є неоскарженим і таким, що підлягає обов`язковому виконанню.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Судове рішення - акт судового розгляду справи будь-якого виду провадження, яке відповідно до ст.124 Конституції України ухвалюється судами іменем України і є обов`язковим до виконання на всій території України.

Діюче процесуальне законодавство зазначає, що рішення суду повинно бути зрозумілим.

Зрозумілість судового рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

В ухвалі від 01 серпня 2019 у справі №667/7960/14-ц Верховний Суд зазначив, що зі змісту ст.271 ЦПК України вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення.

Касаційний цивільний суд вказав, що тлумачення ст. 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Заявниця ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізації як свого спадкового права та і свого права власності, оскільки дійсно в рішенні суду не зазначено частки співвласників майна, яке було предметом позову.

Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Роз`яснення судового рішення зумовлюється його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення, а саме мають місце положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Стаття 271 ЦПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Зі змісту ст.357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісно власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Із дослідженої судом в матеріалах справи копії свідоцтва про право власності на житло від 20.04.1993 року вбачається, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , дійсно належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та членам його сім`ї ОСОБА_1 - дружині, ОСОБА_3 - внучці.

Із реєстраційного свідоцтва БТІ №71 від 18.05.94 р., вбачається, що квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за кожним в рівних долях.

Враховуючи ту обставину, що рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 07 серпня 2002 року за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 було встановлено, що об`єкт нерухомості згідно технічного висновку не є квартирою, якою позивачі володіли в рівних частках кожний, а є 12 частиною житлового будинку та за ними визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в АДРЕСА_1 проте дійсно суд не конкретизував частки співвласників даного нерухомого майна при переході їх права власності з квартири на частину житлового будинку, суд приходить до висновку , що в цій частині рішення суду підлягає роз`ясненню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 271 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду - задовольнити.

Роз`яснити рішення Іванівського районного суду Одеської області від 07 серпня 2002 року по справі №2-541/2002 року, а саме резолютивну частину рішення в частині визнання за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями під АДРЕСА_1 , зазначивши, що розмір часток у праві спільної сумісної власності позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями під АДРЕСА_1 є рівними та складають по 1/3 частині за кожним.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя