Справа № 128/963/24
УХВАЛА

Іменем України

28 травня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

Головуючого судді Фанда О.А.,

за участю секретаря Олексієнко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Вінницького районного суду Вінницької області матеріали доручення польського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 ,

встановив:

11 березня 2024 року до Вінницького районного суду Вінницької області надійшло доручення польського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.501 ЦПК України, доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів виконується у судовому засіданні або уповноваженим працівником суду за місцем проживання (перебування, місцем роботи) фізичної особи чи місцезнаходженням юридичної особи. Виклик до суду чи інші документи, що підлягають врученню за дорученням іноземного суду, вручаються особисто фізичній особі чи її представникові або представникові юридичної особи під розписку.

На виконання доручення іноземного суду, судом за вказаною у дорученні адресою, було направлено судові повістки з рекомендованими повідомленням щодо вручення поштового відправлення про розгляд судового доручення, про виклик у судові засідання, призначені на 25.03.2024 року,23.04.24, 28.05.24 року.

Однак ОСОБА_2 на виклик до суду не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Відповідно до поштових повідомлень, судові повістки про виклик у судове засідання повернуті на адресу суду без вручення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

За вимогами ч.6 ст.501 ЦПК України, у разі неявки до суду без поважних причин особи, яку належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, у якому мають бути вручені виклик до суду чи інші документи за дорученням іноземного суду, такі документи вважаються врученими.

Оцінивши зазначені обставини, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних даних про належне повідомлення ОСОБА_3 про час та місце проведення судового засідання по розгляду доручення іноземного суду про вручення судових документів, у зв`язку з чим підстави вважати документи за дорученням іноземного суду врученими відсутні.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи належного повідомлення особи, на адресу якої надсилалися виклики до суду, а також відсутність даних щодо місця фактичного перебування ОСОБА_3 , який є особою призовного віку та може перебувати у лавах ЗСУ, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати судове доручення виконаним.

За таких обставин, судом вжито передбачені Цивільним процесуальним кодексом Українизаходи для повідомлення та виклику ОСОБА_3 , проте виконати доручення виявилося неможливим.

Вимогами ч.6 ст.500 ЦПК Українивизначено, що у разі, якщо немає можливості виконати доручення іноземного суду, суд України у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або якщо міжнародний договір не укладено - дипломатичними каналами, повертає таке доручення іноземному суду без виконання із зазначенням причин та подає відповідні документи, що це підтверджують.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на відсутність у суду можливості викликати до суду ОСОБА_3 та провести необхідні процесуальні дії, перелічені у дорученні польського суду, суд вважає за необхідне повернути доручення без виконання, у зв`язку з неможливістю його виконання.

Керуючись ст.ст. 500, 501 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Судове доручення польського суду про вручення судових документів ОСОБА_1 - повернути до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції без виконання.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя -