ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року

м. Харків

справа № 635/7544/19

провадження № 22-ц/818/1444/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді: Тичкової О.Ю.,

суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

за участю секретаря судового засідання Тітченко О.В.

сторони справи:

заявник Моторне (транспортне) страхове бюро України

боржник - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 30 січня 2024 року постановлену у складі судді Пілюгіної О.М.,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2023 року представник Моторно (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду з заявою в якій просив видати дублікати виконавчих листів, виданих 02 березня 2020 року по справі № 635/7544/19 про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України суми страхового відшкодування в розмірі 15171,78 гривень, та суми судового збору в розмірі 1921,00 гривень, та поновити строк на пред`явлення вказаних виконавчих листів до виконання.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 січня 2020 року по цивільній справі за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування задоволено вимоги позивача та стягнуто з відповідача на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України суму страхового відшкодування в загальному розмірі 15171,78 гривень та суму судового збору в розмірі 1921,00 гривень. 02 березня 2020 року видано виконавчі листи по вказаній справі. 02 квітня 2020 року Моторно (транспортним) страховим бюро України вказані виконавчі листи направлено до Міськрайонного відділу ДВС по Харківському району та м. Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню судового рішення. У зв`язку з відсутністю інформації щодо виконання судового рішення з моменту направлення виконавчих листів та до квітня 2023 року, представником Моторно (транспортного) страхового бюро України направлено до Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції запити та скаргу на бездіяльність органу державної виконавчої служби відносно надання інформації про хід виконавчого провадження, відповідь на які заявником не отримано. Оскільки Моторно (транспортне) страхове бюро України не мало жодної інформації про хід виконавчого провадження та не отримувало постанови про повернення виконавчого документу та оригіналу виконавчого документу строк пред`явлення виконавчих документів до виконання було пропущено з поважних причин. За вказаних обставин заявник змушений звернутися до суду з заявою.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 січня 2024 року у задоволенні заяви Моторно (транспортного) страхового бюро України про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що заявником не наведено будь-яких конкретних обставин, які б вказували на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, а також не надано доказів, що за наданими заявником виконавчими листами № 635/7544/19 виконавчі провадженні з примусового їх виконання не проводяться. При цьому суд враховує, що заявник не позбавлений можливості отримати інформацію щодо перебування виконавчих листів на виконанні з Єдиного реєстру боржників та Автоматизованої системи виконавчого провадження. Заявником не надано доказів на підтвердження втрати виконавчих листів, при цьому заявник вказує, що листи направлені на виконання до виконавчої служби, а ненадання заявнику на його запити відповіді Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не є підставою вважати, що виконавчі листи втрачені.

Не погодившись з ухвалою суду Моторне (транспортне) страхове бюро України подало апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просило ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 02.04.2020, Моторно (транспортне) страхове бюро країни скерувало до Міськрайонний відділ ДВС по Харківському району та м. Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) виконавчі листи №635/75019 видані 02.03.2020 по примусовому виконанню судового рішення. Комінтернівським районним судом м. Харкова, для відкриття виконавчого провадження. Оскільки з моменту поштового відправлення виконавчого листа і до квітня 2023 року жодної інформації про хід примусового виконання виконавчих документів від Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на адресу стягувача не надходило, то Моторно (транспортне) страхове бюро України в особі представника на адресу Державної виконавчої служби направили запити №553 МТСБУ від 04.04.2023, №553 МТСБУ від 07.07.2023, та Скаргу №МТСБУ від 10.08.2023 на бездіяльність органа державної виконавчої служби відносно надання інформації щодо, ходу виконавчого провадження, відповідь на які Моторно (транспортне) страхове бюро України від Харківського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції отримано не було. Скаржник зазначив, що за правилами частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур?єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев?ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. З огляду на викладене, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам ухвалу суду відповідає в повній мірі.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 січня 2020 року по цивільній справі № 635/7544/19 за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, задоволено вимоги позивача та стягнуто з відповідача на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України суму страхового відшкодування в загальному розмірі 15171,78 гривень та суму судового збору в розмірі 1921,00 гривня.

02 березня 2020 року Харківським районним судом Харківської області видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України суми страхового відшкодування в загальному розмірі 15171,78 гривень та суми судового збору в розмірі 1921,00 гривня. 02 квітня 2020 року Моторно (транспортним) страховим бюро України вказані виконавчі листи разом з заявами про відкриття виконавчого провадження направлено до Міськрайонного відділу ДВС по Харківському району та м. Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

В якості доказів суду надано: копія запиту №553 від 25 жовтня 2021 року; копія запиту №553 від 04 квітня 2023 року; копія запиту №553 від 07 липня 2023 року; копія скарги від 10 серпня 2023 року.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може буде виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

Частинами 1 та 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення.

Згідно із частиною першою статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не встановлено.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

Підпунктом 17.4 пункту 17 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікатом називається документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта. При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зазначений висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11, провадження № 14-308 цс 19.

У постанові від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) Верховний Суд зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06 (провадження № 61-11034св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 643/20898/13-ц (провадження № 61-17590св20), від 20 травня 2022 року у справі № 1005/7133/2012 (провадження № 61-21381св21) та від 19 липня 2022 року у справі № 750/13088/14 (провадження № 61-2110св22).

Таким чином, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 січня 2020 року по цивільній справі № 635/7544/19 за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, задоволено вимоги позивача та стягнуто з відповідача на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України суму страхового відшкодування в загальному розмірі 15171,78 гривень та суму судового збору в розмірі 1921,00 гривня.

02 березня 2020 року Харківським районним судом Харківської області видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України суми страхового відшкодування в загальному розмірі 15171,78 гривень та суми судового збору в розмірі 1921,00 гривня. 02 квітня 2020 року Моторно (транспортним) страховим бюро України вказані виконавчі листи разом з заявами про відкриття виконавчого провадження направлено до Міськрайонного відділу ДВС по Харківському району та м. Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Однак, матеріали справи не містять відомостей про те, чи було на підставі вказаного вище виконавчого листа відкрито виконавче провадження та чи було воно закінчено, коли саме і з яких підстав, чи повернуто виконавчий лист стягувачу.

Матеріали справи свідчать лише про те, що Моторним (транспортним) страховим бюро України складено заяву до Міськрайонного відділу ДВС по Харківському району та м. Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)..про відкриття виконавчого провадження, додатком до якої вказано оригінал виконавчого листа.

Проте, докази направлення цієї заяви поштою, зокрема, опис вкладення до цінного листа, квитанція про оплату послуг поштового зв`язку, як і докази її отримання органом виконавчої служби, відсутні.

Будь-які відомості з Міськрайонного відділу ДВС по Харківському району та м. Люботину Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо ходу виконавчого провадження суду не надані, та Моторне (транспортне) страхове бюро України не залучив його до розгляду заяви і не заявляв суду клопотань щодо витребування від нього інформації.

Стягувачу після складання заяви про відкриття виконавчого провадження у березні 2020 року достеменно було відомо про наявність у нього права на відкриття виконавчого провадження, однак він тривалий час не цікавився, чи було воно відкрито та лише у квітні 2023 року звернувся із запитом до органу державної виконавчої служби. При цьому, бездіяльність виконавців до суду він не оскаржував.

Належних та допустимих доказів втрати виконавчого листа суду першої та апеляційної інстанції не надав.

На підставі аналізу зазначених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заява Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволенню не підлягає.

Встановивши, що підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не вбачається, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність й підстав для видачі його дубліката, адже питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

До того ж, матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що виконавчий лист дійсно втрачено. Стягувачем разом із заявою надана посвідчена копія виконавчого листа, що свідчить про наявність його оригіналу.

Оскільки ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги фактично дублюють вимоги заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання і видачу його дубліката та висновків суду не спростовують.

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволенню не підлягає, підстави для розподілу судового збору судом апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1. ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 30 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 травня 2024 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В.Маміна

Н.П.Пилипчук