УХВАЛА

Справа № 564/4117/24

03 грудня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді Снітчук Р.М.

розглянувши в м. Костопіль заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Костопільського районного суду Рівненської області Снітчук Р.М. перебуває цивільна справа за позовом КП Костопільської міської ради «Костопількомуненергія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з теплопостачання в сумі 30934 грн. 41 коп., 3 % річних від простроченої суми боргу 1607 грн. 90 коп., інфляційних в сумі 5604 грн. 73 коп. та витрат зі сплати судового збору в сумі 3028 грн. 00 коп.

Ухвалою судді від 12 листопада 2024 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд по суті в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін на 11 грудня 2024 року.

03 грудня 2024 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Снітчук Р.М., яка передана на розгляд судді Снітчук Р.М.

Заява про відвід мотивована тим, що суддя Снітчук Р.М. не може брати участь у розгляді даної справи і підлягає відводу, оскільки безпідставно відмовила у задоволенні клопотання відповідача про перехід із спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження, не звернула увагу на наведені відповідачем у цьому клопотанні аргументи і докази щодо необхідності допиту свідків, залучення третіх осіб. Також вказав, що суддя Снітчук Р.М. викликає у нього особисту неприязнь.

Вважає, що наведені обставини вказують на упередженість судді та є підставою для відводу.

Відповідно до ч. 7, ч. 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Вивчивши подану заяву, перевіривши мотиви заявленого відводу, заслухавши, суд вважає заявлений відвід безпідставний, немотивований і таким, що до задоволення не підлягає.

Виходячи з положень частини другої ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Частиною 3 ст. 39 ЦПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Стаття 36 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Разом із тим відповідачем не обгрунтовано та не доведено обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді. Відповідачем наведено надумані підстави, які мотивовані виключно незгодою із ухваленими суддею рішеннями щодо відмови у задоволенні клопотань відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу та не вказує на упередженість судді.

Доказів упередженості судді чи наявності обґрунтованих сумнівів у безсторонності суду відповідачем не наведено.

Згідно ч. 7 ст. 56 "Закону України Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року Про незалежність судової влади визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі Гаусшильдт проти Данії, Мироненко і Мартиненко проти України зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Гаусшильдт проти Данії вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України ).

Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Об`єктивний критерій передбачає встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справі "Фей проти Австрії», "Веттштайн проти Швейцарії»)

За суб`єктивним критерієм "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного" (рішення у справі "Білуха проти України").

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, у спростуванні якої достатніх доказів та мотивів відповідачем не вказано.

За наведеного суд дійшов висновку про те, що заявлений відвід є безпідставний, немотивований та до задоволення не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Зважаючи на необгрунтованість заявленого відводу, а також враховуючи те, що заява про відвід надійшла до суду раніше як за три робочі дні до наступного засідання, вирішення питання про відвід має здійснювати суддя, який не входить до складу суду, що розглядає справу, який визначається Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою, тому вказану заяву слід передати до канцелярії суду для визначення судді для розгляду зазначеної заяви про відвід.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33, 36, 39, 40 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про відвід судді Снітчук Р.М. передати до канцелярії суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, у порядку, встановленому ч. 3 ст. 40 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Снітчук Р.М.