Провадження № 2/127/1494/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2024 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Шаміної Ю.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Мотилюка О.В. звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Мотивуючи позов тим, що між нею та відповідачем 18.02.1987 зареєстровано шлюб, у якому народився син, який є повнолітнім. Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони мають різні погляди та переконання через які постійно виникали та виникають конфлікти, сторони фактично не проживають як одна сім`я та ведуть окреме господарство, а тому позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, судові витрати просила залишити за нею.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб.

03.05.2024 відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву (вх. №38775), згідно якої позов визнав та просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 18 лютого 1987 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів громадського стану Вінницької міської ради Вінницької області, за актовим записом №397(а.с. 20).

Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

У частинах 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на встановлені обставини не підтримання сімейних стосунків, формального існування шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б інтересам сторін.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Щодо розподілу судових витрат, позивач ОСОБА_1 просила залишити судові витрати за позивачем.

Керуючись ст. 104, 105, 112 СК України, ст. 13, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18.02.1987 у Відділі реєстрації актів громадського стану Вінницької міської ради Вінницької області, за актовим записом №397.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Шаміна Юлія Анатоліївна