ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/675/23 Номер провадження 22-ц/814/944/24Головуючий у 1-й інстанції Козир В.П. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О. І.,

суддів: Бутенко С.Б.. Прядкіної О.В.,

розглянула в судовому засіданні в м. Полтаві, в порядку письмового провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2023 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2023 року АТ «Універсал Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути заборгованість за кредитом в розмірі 26087,93 грн., що складається із залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 26087,93 грн. та 2684 грн. судових витрат.

Зазначало, що в жовтні 2017 року банком було запущено новий проект - «monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Особливістю проекту є те, що обслуговування здійснюється дистанційно, без відділень.

24 жовтня 2020 року між банком та ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву до договору про надання банківських послуг та відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 .

Підписавши анкету-заяву, ОСОБА_1 погодилася, що остання, разом з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг

Разом з тим, невиконання зобов`язання за вказаним договором призвело до виникнення заборгованості, яка в добровільному порядку не була погашена, в зв`язку з чим банк вимушений звернутися до суду.

Заочним рішенням Козельщинського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором надання банківських з послуг «monobank» від 24.10.2020 у розмірі 17272,85 грн (тіло кредиту) станом на 17.05.2023.

В задоволенні решти позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором надання банківських з послуг «monobank» від 24.10.2020 в сумі 8815,08 грн. відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір в сумі 1777,08 грн.

Встановивши наявність заборгованості по тілу кредиту в сумі 17272,85 грн., суд дійшов також висновку, що банк збільшив позичальнику заборгованість за рахунок перенесення нарахованих відсотків на залишок простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 6131,08 грн. Окрім того банк врахував у заборгованість 2684 грн. судових витрат, які мав би сплачувати за власний рахунок при подачі позову, в зв`язку з чим відмовив в стягненні 8815,08 грн.

В своїй апеляційній скарзі АТ «Універсал Банк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просило скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вказує, що суд першої інстанції не дослідив механізм отримання банківських послуг в рамках проекту monobank, а також процедуру погодження споживачем Умов і правил обслуговування рахунків, оскільки підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомлений з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», тарифами за карткою мonobank, таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, та отримав їх примірники в мобільному додатку. Відповідач завантажила мобільний додаток «monobank», пройшла ідентифікацію, висловив свою згоду з вказаними документами в електронному вигляді у мобільному додатку «monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису, а також проводила банківські операції. Таким чином сторони погодили усі істотні умови договору, зокрема, і щодо порядку погашення заборгованості та розміру процентної ставки.

З огляду на відсутність на рахунку клієнта власних коштів для оплати заборгованості, остання збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам, при цьому банк надає кредит в розмірі зазначеної заборгованості, який направляє на погашення заборгованості відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки.

В даному випадку розмір овердрафту становить 6087,93 грн., в задоволенні якого банк безпідставно відмовив. При цьому загальна суму окрім овердрафту, яка не повернута банку становить 20000 грн.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення останньої.

Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, звертаючись до суду, АТ «Універсал Банк» посилалося на те, що 24 жовтня 2020 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, на підставі якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 50000 грн.

З довідки банку вбачається, що кредитний ліміт протягом декількох років як збільшувався, так і зменшувався з 4000 грн. до 50000 грн., а потім до 20000 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги АТ «Універсал Банк» долучило розрахунок заборгованості, яка станом на 17 травня 2023 року становить 26087,93 грн. та рух коштів по картці ОСОБА_1 .

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд стягнув заборгованість по тілу кредиту та відмовив в стягненні нарахованої заборгованості, що виникла за рахунок перенесення банком нарахованих відсотків на залишок простроченої заборгованості за тілом кредиту в сумі 6131,08 грн. та 2684 грн. судових витрат, які були також внесені банком в суму боргу позичальника, що суперечить правовій природі поняттю кредиту.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Із прийняттям ЗУ «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Згідно ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону №675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Встановлено, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «мonobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «мonobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках «мonobank» за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Особливістю проекту «Monobank» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.

З матеріалів справи вбачається, що 24.10.2020 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

Згідно положень анкети-заяви, остання разом з умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK | Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг (пункт 2).

Згідно з пунктом 3 Анкети-заяви відповідач, підписанням цього Договору підтвердив, що він ознайомлений з актуальною (чинною) редакцією умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK | Universal Bank), таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланнямwww.monobank.ua/rates, та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодився з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Пільговий період за користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,2% на місяць. Решта умов, передбачених частиною 1 статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» визначені в Договорі та Тарифах.

Підписанням Анкети-заяви ОСОБА_1 просила вважати її власноручний підпис або його аналоги (у т.ч. удосконалений електронний підпис далі УЕП) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в банку. Засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнала, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням удосконаленого електронного підпису (пункт 6).

З наданої банком виписки про рух коштів вбачається, що ОСОБА_1 активно користувалася коштами з моменту отримання картки 24.10.2020 по 22.02.2022, як шляхом витрат, так і поповнення картки.

З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що ОСОБА_1 має заборгованість, яка станом на 17.05.2023 року складає 26087,93 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Разом з тим, у вказаний розрахунок заборгованості банком було включено нараховані відсотки за період з 01.04.2022 по 01.11.2022 у розмірі 6131,08 грн., чим фактично було збільшено тіло кредиту.

Так, в своєму розрахунку заборгованості, банк зазначає, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 26087,93 грн. При цьому, загальний залишок заборгованості за відсотками 0, заборгованість за пенею -0, заборгованість за порушення грошового зобов`язання 0.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду щодо штучного в даному випадку збільшення кредитної заборгованості у спосіб занесення до тіла кредиту відсотків, які за своєю правовою природою є зовсім іншими складовими кредитної заборгованості, порядок та розмір яких визначається умовами та правилами.

Також, з незрозумілих підстав банком 26.06.2023 до заборгованості по тілу кредиту за 16 днів до подачі позову було включено 2684 грн. судових витрат, що взагалі не відноситься до кредитної заборгованості та мають сплачуватись позивачем при подачі позову відповідно до вимог ЦПК України та положень ЗУ «Про судовий збір».

Так, до тіла кредиту відносяться кошти, які позичальник безпосередньо отримав в банку чи іншій фінансовій установі. До тіла кредиту не відносяться відсотки, неустойки чи інші платежі, визначені Законом України «Про споживче кредитування» та погоджені сторонами при укладанні кредитного договору, тим більше такі кошти як судовий збір.

В даному випадку позивачем доведено існування заборгованості по тілу кредиту, яку суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з відповідача.

Разом з цим, відповідно до усталеної практики Верховного Суду, без надання підтверджень про конкретні запропоновані банком Умови надання споживчого кредиту фізичним особам та Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заявах особи умов щодо права Банку, в тому числі на договірне списання, надані банком витяги з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Відтак не можна погодитись з тим, що позивачем надано суду належні та достатні докази існування загальної заборгованості в розмірі 26087,93 грн., до якої як до тіла кредиту безпідставно включені відсотки в розмірі 6131,08 грн. та судовий збір, який банк на майбутнє планував сплатити за подачу позову до суду.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що банк спочатку вносить до загальної заборгованості по тілу кредиту розмір судового збору 2684 грн., збільшуючи у такий спосіб заборгованість по тілу кредиту, а потім вже в порядку розподілу судових витрат повторно просить вказану суму стягнути з відповідача.

За наведених обставини, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять посилань на обставини, які б свідчили про їх помилковість.

Твердження апелянта про наявності у банка права на збільшення тіла кредиту на суму боргу за відсотками є безпідставними, суперечать нормам цивільного законодавства та порушують права відповідача, як споживача банківських послуг, зважаючи на існуюче правове розмежування поняття «тіла кредиту» та «відсотків за їх користування», як то визначають положення ст. 1054 ЦК України, за якими позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом положень Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом відносяться витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

Безпідставними вважає колегія суддів посилання банку на стягнення судом розміру заборгованості станом на 01.08.2023, оскільки останній стягнуто станом на 17.05.2023, як просив позивач, про що судом зазначено в резолютивній частині рішення.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції як ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Козельщинського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 березня 2024 року.

Судді : О.І. Обідіна С.Б. Бутенко О.В. Прядкіна