Справа № 2/593/192/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2024 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді Данилів О.М.

при секретарі Паньків М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Бережани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Сторони з 21 листопада 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований в мерії м. Карапелле /провінція Фоджа/.

Від даного шлюбу у сторін є двоє дітей, які вже досягли повноліття.

Позивачка, вказуючи, що сумісне життя з відповідачем не склалося, звернулася до суду з позовом про розірвання з ним шлюбу.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, свої позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні без надання судом строку на примирення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, подав суду письмову заяву, у якій вказує, що він позов визнає, на розлучення згідний, просив справу розглянути у його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи та взявши до уваги письмові заяви сторін, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав.

Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У відповідності зі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей.

Судом встановлено, що сторони 21 листопада 2005 року зареєстрували свій шлюб про що свідчить свідоцтво про одруження, видане реєстратором відділу РАЦС Анною Ортузо сектору демографічних послуг мерії м. Карапелле /провінція Фоджа/. Від цього шлюбу у сторін є двоє дітей, які вже досягли повноліття.

У поданій позовній заяві позивачка вказує, що спільне подружнє життя із відповідачем у них не склалось через різні характери та відсутність взаєморозуміння. У них відмінні погляди на сімейне життя та обов`язки з ведення спільного господарства через що між ними стали виникати сварки. Письмові пояснення позивачки також свідчать про те, що через різні погляди на життя їх сім`я фактично перестала існувати. Протягом тривалого періоду часу вони не підтримують шлюбних відносин, а перебування у шлюбі носить лише формальний характер, а так як наміру відновити стосунки вона не має, тому наполягає на розірванні їх шлюбу.

А поскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує, що підтверджується поданими ними суду письмовими заявами, тому суд вважає можливим на підставі ч.4 ст. 206 ЦПК України позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити і шлюб її з відповідачем розірвати без надання терміну для примирення.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Крім цього, згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

А так як із матеріалів справи видно, що позивачкою при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн. 20коп., що підтверджується долученою до справи квитанцією № 54 від17 квітня 2024 року, та до початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов про що вказав у поданій ним письмовій заяві, тому відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" позивачці слід повернути п`ятдесят відсотків сплаченого нею судового збору, що в грошовому виразі становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 76-81, 89, 142, ч.4 ст. 206, ст. ст. 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України та ст. ст.110, 112 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що був укладений ІНФОРМАЦІЯ_3 в мерії м. Карапелле (провінція Фоджа).

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області повернути із спеціального фонду Державного бюджету України позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жительці АДРЕСА_1 , п`ятдесят відсотків сплаченого нею судового збору, що в грошовому виразі становить 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення терміну на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області Данилів О.М.