УХВАЛА

24 травня 2024 року

м. Київ

справа № 753/18497/20

провадження № 61-6622ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Київського апеляційного суду

від 19 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю

без реєстрації шлюбу та зміну черговості спадкування,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та зміну черговості спадкування.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 01 січня 2004 року до 27 квітня 2020 року.

У задоволенні позовних вимог щодо зміни черговості одержання права

на спадкування відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У січні 2023 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 липня 2022 року

за нововиявленими обставинами.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року скасовано рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06 липня

2022 року за нововиявленими обставинами, ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 17 липня 2008 року

до 27 квітня 2020 року. У решті частини вимог відмовлено. У задоволенні позовних вимог щодо зміни черговості одержання права на спадкування відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з указаним судовим рішенням, ОСОБА_1 , яка не брала участі у розгляді справи, подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 березня 2024 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 березня 2023 року у цій цивільній справі закрито.

26 березня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 19 березня 2024 року у вказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2024 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 березня

2024 року на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України (провадження

№ 61-4772ск24).

29 квітня 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , повторно подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 березня 2024 року у справі № 753/18497/20.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

У справі «Дія 97» проти України» (Заява № 19164/04, рішення від 21 жовтня

2010 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться.

Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження,

але й до національних судів (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справах «Каньєте де Хоньї проти Іспанії» (), заява № 55782/00, п. 36, ECHR 2002-VIII; «Гору проти Греції» (№ 3) (Gorou v. Greece (no. 3)), заява № 21845/03, п. 27,

від 22 червня 2006 року; «Михолапа проти Латвії» (Miholapa v. Latvia), заява

№ 61655/00, п. 24, від 31 травня 2007 року, та «Андрєєва проти Латвії» (Andrejeva

v. Latvia) [ВП], заява № 5707/00, п. 99, ECHR 2009-...) (пункт 47).

Верховний Суд зазначає, що процесуальні правила (пункт 3 частини другої статті 394 ЦПК України) не дозволяють відкрити касаційне провадження, якщо особі вже відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

на це саме судове рішення.

Враховуючи те, що касаційна скарга заявниці щодо оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 19 березня 2024 року вже була предметом касаційного перегляду, підстав для повторного розгляду касаційної скарги немає.

Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 19 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та зміну черговості спадкування, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська