Справа № 489/8372/21
Номер провадження 2-зз/489/6/24
УХВАЛА

27 травня 2024 м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді - Рум`янцевої Н. О.,

із секретарем судового засідання Ставратій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову вжитих по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі ТОВ «Діджи Фінанс»), ОСОБА_1 , Департамента з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради в особі ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, витребування майна із чужого незаконного володіння

встановив.

29 квітня 2024 ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Лемешка О.В., звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2021 щодо накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Посилаючись на те, що 30.11.2021 ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва за заявою ОСОБА_2 накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 .. На виконання ухвали суду, 02.12.2021 рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, державним реєстратором Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, накладено арешт та внесено запис про обтяження за номером 45515916. Обтяження встановлено в інтересах ОСОБА_2 , яка мала майнові претензії на момент подання заяви про забезпечення позову, на які вона посилалася, це те, що будинок має бути саме за її власністю з огляду на незаконність перебування спірного майна у власності відповідача. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.11.2023, залишеного в силі постановою Миколаївського апеляційного суду від 28.02.2024, у задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі ТОВ «Діджи Фінанс»), ОСОБА_1 , Департамента з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради в особі ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, витребування майна із чужого незаконного володіння відмовлено. Рішення набрало законної сили 04.03.2024.

Сторони у судове засідання не з`явилися по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Неявка належним чином повідомлених учасників не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Забезпечення позову в цивільному процесі є одним з інститутів цивільного процесу, що сприяє реалізації конституційних прав завдання цивільного судочинства, яким, згідно зі статтею 3 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Регламентації інституту забезпечення позову в цивільному процесуальному праві присвячені статті 149-159 ЦПК України.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Порядок та підстави скасування заходів забезпечення позову встановлено статтею 158 ЦПК України, частинами першою, четвертою, дев`ятою якої передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Отже, забезпечувальні заходи застосовуються та скасовуються судом шляхом ухвалення процесуального рішення - ухвали.

Наслідком скасування заходів забезпечення позову є зняття всіх обмежень, встановлених забезпеченням позову.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Отже, ухвала суду про вжиття заходів забезпечення позову зумовлює конкретні обмеження щодо вчинення певних дій чи, навпаки, обов`язок вчинити дії учасниками справи або третіми особами, що мають строковий характер та діють до моменту скасування таких заходів судом, який їх вжив, чи судом вищої інстанції у разі скасування ухвали про вжиття спірних заходів забезпечення за їх безпідставністю.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч.7, 8 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, суд враховує, що позов, в межах якого вживались заходи забезпечення, було розглянуто по суті, рішення суду набрало законної сили, а отже необхідність у застосуванні заходу забезпечення позову відпала.

Судом встановлено, що 30 листопада 2021 представник ОСОБА_2 адвокат Свергунов О.Ю., звернувся до суду з заявою про застосування заходів забезпечення позову шляхом: накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 ; заборони будь-яким органам та посадовим особам, які здійснюють державну реєстрацію, укладати угоди, вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації/перереєстрації, а також здійснювати відчуження будинку АДРЕСА_1 ; заборони Акціонерному товариству «Миколаївобленерго», його філіям, службовим та посадовим особам вживати заходи, спрямовані на відключення електропостачання до будинку АДРЕСА_1 ; заборони Миколаївському комунальному підприємству «Миколаївводоканал», його філіям, службовим та посадовим особам вживати заходи, спрямовані на відключення водопостачання до будинку АДРЕСА_1 ; заборони Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз», його філіям, службовим та посадовим особам вживати заходи, спрямовані на відключення газопостачання до будинку АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 30.11.2021, накладено арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , до набрання судовим рішенням по справі законної сили. В іншій частині заяви відмовлено.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.11.2023, в задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі ТОВ «Діджи Фінанс»), ОСОБА_1 , Департамента з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради в особі ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, витребування майна із чужого незаконного володіння відмовлено.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 28.02.2024, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2023 залишено без змін.

Рішення набрало законної сили 28.02.2024.

За вказаних обставин, проаналізувавши клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.11.2021 у справі № 489/7974/21 у вигляді накладення арешту, підлягають скасуванню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 158 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову вжитих по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (далі ТОВ «Діджи Фінанс»), ОСОБА_1 , Департамента з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради в особі ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, витребування майна із чужого незаконного володіння задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Повний текст судового рішення складено «27» травня 2024.

Суддя Н.О. Рум`янцева