КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2024 року

м. Київ

єдиний унікальний номер судової справи 761/11950/20

номер провадження 22-з/824/88/2024

Суд апеляційної інстанції у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі :

головуючого Лапчевської О.Ф.

суддів Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,

вирішуючи заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 17 липня 2023 року

у справі за апеляційними скаргами представника акціонерного товариства «Універсал Банк» Куришко Катерини Володимирівни, ОСОБА_1 ,

на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2022 року /суддя Саадулаєв А.І./,

у справі за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до КРЕСТОН ЕСОУШИІТС ЛТД, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Київського апеляційного суду перебувала зазначена справа.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2022 року залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 05 січня 2024 року касаційну скаргу акціонерного товариства «Універсал Банк», яка підписана представником Коваленко Катериною Володимирівною, задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 липня 2023 року змінено, викладено їх мотивувальні частини у редакції цієї постанови.

Водночас, після розгляду справи апеляційним судом, до її перегляду в касаційній інстанції, ОСОБА_1 , звернувся з заявою про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 17.07.2023 р. Заявник просив роз`яснити які саме норми права стали підставою ухвалення висновків, викладених у постанові, а саме:

Доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 , як третьої особи, фактично зводяться до захисту інтересів КРЕСТОН ЕСОУШИІТС ЛТД, хоча представництво цієї компанії ним не здійснюється;

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позичальник допустив порушення вимог кредитного договору, внаслідок чого, виникла заборгованість. Станом на час розгляду справи заборгованість за кредитним договором не погашена, іпотека не припинена.

Таким чином, вказував, що постанова підлягає роз`ясненню.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Дослідивши вимоги заяви, суд доходить висновку, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Встановлено, що Постановою Київського апеляційного суду від 17 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 листопада 2022 року залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:

судом встановлено наявність у ОСОБА_1 заборгованості перед АТ «Універсал Банк», а саме встановленої рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2011 року у справі № 2-3101/11. Судом першої інстанції правильно встановлено, що позичальник допустив порушення вимог кредитного договору, внаслідок чого, виникла заборгованість. Станом на час розгляду справи заборгованість за кредитним договором не погашена, іпотека не припинена. Тому банк вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки;

відповідачем заявлено про застосування позовної давності до спірних правовідносин. Застосовуючи позовну давність, суд першої інстанції правильно керувався вимогами статті 257 ЦК України, про те, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Судом встановлено, що банку було відомо про порушення основного зобов`язання ОСОБА_1 з 06 травня 2009 року, з моменту направлення вимоги про дострокове погашення кредиту, про що свідчать матеріали справи та судове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2011 року про дострокове стягнення заборгованості. Посилання представника позивача на переривання позовної давності у зв`язку із зверненням до судів інших юрисдикцій, суд першої інстанції правильно відхилив з огляду правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19;

доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 як третьої особи, фактично зводяться до захисту інтересів КРЕСТОН ЕСОУШИІТС ЛТД, хоча представництво цієї компанії ним не здійснюється. З окремою апеляційною скаргою КРЕСТОН ЕСОУШИІТС ЛТД не зверталось, заяви про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_1 не подавало, тому в апеляційного суду відсутні підстави розглядати доводи ОСОБА_1 подані фактично в інтересах КРЕСТОН ЕСОУШИІТС ЛТД;

доводи апеляційної скарги АТ «Універсал Банк» про те, що зобов`язання ОСОБА_1 , обґрунтованість якого підтвердження рішенням суду, що набрало законної сили, про стягнення боргу у розмірі 1 503 244,58 грн залишається невиконаним, іпотека не припинена, апеляційним судом відхилені як такі, що не спростовують пропуску позовної давності. Банк зазначав, що перепоною вчасного подання позову були недобросовісні дії ОСОБА_1 , які полягали у юридичній зміні власника квартири і направлені на ухилення від виконання зобов`язань. Водночас позовна давність банком порушена з моменту початку строку - невиконання дострокової вимоги у 2009 році. Перевіряти стан предмету іпотеки банк мав повне право відповідно до договору, тому посилання на дії ОСОБА_1 , як і на доступ до реєстру права власності з 2015 року, апеляційний суд відхиляє;

доводи апеляційної скарги банку про те, що про перехід права власності на предмет іпотеки банку стало відомо з інформаційної довідки з реєстру речових прав лише 30 травня 2016 року, апеляційний суд також відхилив з огляду на те, що заборгованість та невиконання зобов`язання встановлені також рішенням суду у 2011 році, тобто, з цього моменту банк також знав, що заборгованість не погашається і після рішення суду;

щодо переривання позовної давності, то вже на момент звернення з позовом до суду господарської юрисдикції у 2016 році, позовна давність також була пропущена;

доводи апеляційної скарги про те, що правочин щодо продажу предмета іпотеки містить ознаки фраудаторного, апеляційний суд відхилив, оскільки це не було предметом позову в суді першої інстанції;

апеляційний суд відхилив доводів представника КРЕСТОН ЕСОУШИІТС ЛТД - Громадюка О. Р., викладених у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , про те, що належним способом захисту права в даному випадку є звернення із позовом про визнання статусу іпотекодержателя, отже, мотиваційна частина рішення суду щодо підстав відмови підлягає зміні - обрання неналежного способу захисту порушеного права або добросовісності набуття Крестон Есоушиітс ЛТД спірного майна, оскільки, Крестон Есоушиітс ЛТД не є апелянтами у справі, до апеляційної скарги ОСОБА_1 не приєднувались, а отже, підстав розглядати зазначені доводи в їх прохальній частині у апеляційного суду не має.

Постановою Верховного Суду від 05 січня 2024 року касаційну скаргу акціонерного товариства «Універсал Банк», яка підписана представником Коваленко Катериною Володимирівною , задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 липня 2023 року змінено, викладено їх мотивувальні частини у редакції цієї постанови.

Касаційним судом зроблено такі висновки:

при зверненні із позовом банк посилався на те, що квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є предметом іпотеки на підставі іпотечного договору від 18 грудня 2007 року, реєстровий номер № 7939, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 . Разом із тим, відповідно до інформаційних довідок від 05 січня 2018 року та 22 квітня 2020 року, предмет іпотеки з 2011 року і на цей час належить компанії «Крестон Есоушиітс Лтд» на підставі договору купівлі-продажу № 1228 від 13 квітня 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф. АТ «Універсал Банк» зазначав, що не надавав згоду на відчуження предмету іпотеки, кошти від реалізації предмету іпотеки не отримував. У зв`язку із цим банк просив звернути стягнення на предмет іпотеки;

при відмові в задоволенні позову суди послалися на пропуск позивачем позовної давності, про застосування наслідків спливу якої заявлено відповідачем, оскільки банку було відомо про порушення основного зобов`язання ОСОБА_1 з 06 травня 2009 року, з моменту направлення вимоги про дострокове погашення кредиту, натомість із цим позовом банк звернувся у квітні 2020 року;

суди встановили, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , була предметом іпотеки на підставі іпотечного договору від 18 грудня 2007 року, реєстровий номер №7939, укладеного між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 за відсутності у державних реєстрах запису про обтяження її іпотекою. У подальшому 31 жовтня 2010 року вказана квартира відчужена ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 . Крім того 13 квітня 2011 року вказана квартир була продана ОСОБА_4 компанії «Крестон Есоушитс ЛТД» за відсутності у державних реєстрах запису про обтяження її іпотекою. Про зазначені обставини також вказує банк у касаційній скарзі;

незважаючи на відсутність у Державному реєстрі іпотек відомостей про обтяження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , іпотекою, АТ «Універсал Банк» пред`явило до набувача нерухомого майна позовну вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки, при цьому позовної вимоги про визнання права іпотеки не заявляло. Тому в задоволенні позову банком належало відмовити саме у зв`язку з обранням позивачем неналежного способу захисту.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Системне тлумачення положень вказаної статті дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Враховуючи відсутність підстав відповідно до ст. 271 ЦПК України, та те, що фактично мотивувальна частина постанови змінена судом касаційної інстанції, апеляційний суд вказує, що заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 17 липня 2023 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий: Судді: