Провадження № 2/127/4288/24
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2024 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Романюк Л.Ф.,
при секретарі Важинській М.П.,
за участі прокурора ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,
В провадженні суду знаходиться вище вказана цивільна справа.
В підготовчому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Кучерява І.П. підтримала надіслану заяву про залишення позову без розгляду на підставі ст. 257 ч. 1 п. 1 ЦПК України, яка мотивована тим, що з 2008 по 2015 було прийнято Вінницькою міською радою низку рішень щодо земельних ділянок, в тому числі спірної. Проте, у позові прокурор стверджує про вибуття спірної земельної ділянки поза волею власника, яким є Вінницька міська рада як представницький орган територіальної громади. Основна частина згаданих прокурором у позові публікацій щодо Вишенського озера розміщена у вільному доступі на YouTube популярному відеохостингу, що надає послуги розміщення відеоматеріалів. Такі відеофайли не є зверненням чи будь-яким іншим офіційним документом, а також неможливо перевірити достовірність розміщеної інформації. У відео, опублікованих у публікаціях, неможливо ідентифікувати розміщення земельних ділянок та місце зйомки. Тому неможливо стверджувати про опублікування інформації саме про спірну земельну ділянку. Розміщені на ютуб-каналі відео не підтверджують ні обізнаності, ні виникнення жодного обов`язку в органу місцевого самоврядування. Прокурор мав обґрунтувати свій позов тим, що Вінницька міська рада, виконуючи функції (повноваження) держави, неналежним чином їх виконує. Прокурором при зверненні з позовною заявою не доведено бездіяльність контролюючого органу та не дотримано порядок звернення з позовною заявою, передбачений ст. 23 Закону України Про прокуратуру.
Прокурор Фесенко Д.О. заперечує щодо задоволення заяви про залишення позову без розгляду, оскільки вважає, що позов подано з дотриманням положень ст. 131-1 Конституції України та ст. ст. 23, 24 Закону України Про прокуратуру. Вінницька міська рада була повідомлена про намір Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури звернутись до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Вінницької міської ради та не заперечувала проти такого звернення. Крім того, рішення Вінницької міської ради щодо спірної земельної ділянки не оскаржуються. Спірна земельна ділянка в силу закону вважається комунальною власністю Вінницької міської об`єднаної територіальної громади. У позові від імені держави в якості позивача визначено Вінницьку міську територіальну громаду в особі Вінницької міської ради, як власника, поза волею якої спірна земельна ділянка вибула з її власності та яку позбавлено можливості розпоряджатись нею. Вінницькою міською радою як органом місцевого самоврядування, суб`єктом комунальної власності на землю заходи щодо повернення в комунальну власність вищезазначеної земельної ділянки не вживались. Представник Вінницької міської ради в підготовче засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність.
Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явились повторно, належним чином повідомлялись про день і час розгляду справи.
Вислухавши думку учасників справи, що з`явились, суд вважає, що заява представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Кучерявої І.П. про залишення позову без розгляду задоволенню не підлягає.
Судом встановлено, згідно інформації Вінницької міської ради №01/00/011/150258 від 25.07.2024 Першому заступнику керівника Вінницької обласної прокуратури повідомлено, що з метою ефективного, якісного захисту прав та інтересів Вінницької міської територіальної громади Вінницька міська рада вважає необхідним застосування в суді представницьких повноважень органів прокуратури.
Згідно ст. 257 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності.
Відповідно до ст. 23 ч. 3 абз. 1 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Статтею 56 ч. 4 ЦПК України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
Постановою Верховного Суду від 13.10.2020 (справа №810/2509/17) визначено, що представництво: по-перше, може бути реалізовано у виключних випадках, зокрема у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; по-друге, прокурор у позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, зазначає орган, уповноважений державною здійснити відповідні функції у спірних правовідносинах; по-третє, прокурор повинен пересвідчитися, що відповідний державний орган не здійснює захисту інтересів держави (тобто, він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається), приміром, повідомити такий державний орган про виявлені порушення, а у разі невчинення цим органом дій, спрямованих на захист інтересів держави, представляти інтереси держави в суді відповідно до статті 23 Закону України «Про прокуратуру», навівши відповідне обґрунтування цього.
Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 (справа №903/129/18) сам факт незвернення до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та, відповідно, мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження щодо повернення земельної ділянки, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.
Прокурор у позовній заяві самостійно визначив, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту.
Керуючись ст. 257 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала виготовлена 05.12.2024.

Суддя: