Справа №717/640/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2024 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.

за участі секретаря: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та оплату додаткових витрат на дитину.

Позивачка ОСОБА_1 подала до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить:

-ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно до досягнення ним 23 років, або припинення навчання;

-ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь 30043 гривні 92 копійки додаткових витрат, фактично понесених нею на навчання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за минулий період;

-допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву у якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився та надіслав до суду клопотання, у якому зазначив, що визнає позовні вимоги частково. Погоджується оплатити навчання сина, однак не має можливості сплатити всю суму одразу у зв?язку із складним матеріальним становищем. Просить зменшити розмір аліментів, які позивачка просить стягнути з нього до 1/10 частини зі всіх видів його заробітку. Відповідач посилається на те, що має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом з дитинства , а також на утримання відповідача знаходиться його батько ОСОБА_5 , який є інвалідом другої групи.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Ленківці Кельменецького району Чернівецької області, який на даний час є повнолітнім та продовжує навчання в Буковинському державному медичному університеті та є студентом третього курсу 2023/24 навчального року коледжу Буковинського державного медичного університета та навчається на денній формі навчання за контрактом за спеціальністю «226 фармація (молодший спеціаліст)». Вказані обставини стверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 виданого 30 вересня 2009 року на бланку серії НОМЕР_1 , довідкою виданою Буковинським державним медичним університетом № 223 від 21 лютого 2024 року. Згідно угоди №193-р/34ФМд про підготовку фахівця з фаховою передвищою медичною освітою укладеного між Буковинським державним медичним університетом та ОСОБА_1 , розмір плати за весь період надання освітньої послуги становить 64500 гривень (21500 гривень за навчальний рік). Вказані обставини стверджується угодою про підготовку фахівця з фаховою передвищою медичною освітою № 193-0/34 ФМд від 01 вересня 2021 року, договором про надання освітніх послуг щодо підготовки фахівця з фаховою передвищою медичною освітою в Буковинському державному медичному університеті № 193-0/34 ФМд від 01 вересня 2021 року. Позивачка сплатила за навчання сина ОСОБА_3 у Буковинському державному медичному університеті:

за перший курс - 21500 гривень ( за перший семестр 10750 гривень та за другий семестр 10750 гривень);

за другий курс 21500 гривень (за перший семестр 10750 гривень та за другий семестр 10750 гривень) ;

за третій курс 25500 гривень (за перший семестр 12750 грн та за другий семестр 12750 гривень. За два місяці другого семестру сума витрат склала 4250 гривень. Визначаючи розмір витрат на навчання ОСОБА_3 за два місяці 2024 року суд виходить з наступного розрахунку 12750 гривень (розмір плати за навчання у другому семестрі 2024 року) : 6 місяців (термін навчання у другому семестрі 2024 року з 01 січня 2024 року по 01 липня 2024 року згідно угоди про підготовку фахівця з фаховою передвищою медичною освітою № 193-0/34 ФМд від 01 вересня 2021 року) = 4250 гривень. Вказані обставини стверджуються копіями квитанцій та фіскальних чеків.

Отже, позивачкою додатково витрачено на навчання ОСОБА_3 за період до березня 2024 року 60 000 гривень.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні з позивачкою зобов`язаний нести витрати на утримання сина сторін.

Згідно з ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Частиною 2 ст.185 СК України передбачено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17.

Пленум Верховного Суду України у Постанові від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснив, що за змістом ст.185 Сімейного кодексу України передбачено участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом), визначаються у твердій грошовій сумі, оскільки йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати.

Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину, а також повинен обґрунтовуватись відповідними документами. На відміну від аліментів, додаткові витрати носять несталий характер та пов`язані не з питання належного матеріального утримання дитини, а з передбачуваними/або не передбачуваними особливими обставинами того з батьків, з яким проживає дитина.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути 30000 (тридцять тисяч) гривень в рахунок відшкодування частини додаткових витрат, фактично понесених позивачкою на навчання дитини - ОСОБА_3 за минулий період.

Крім того, між сторонами склалися правовідносини з приводу утримання дитини, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків.

Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідач не надав суду доказів, які б стверджували, що він є непрацездатним і не може надавати матеріальну допомогу своєму сину, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

- стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

- стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

- наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

- інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом з дитинства, а також на утримання відповідача знаходиться його батько ОСОБА_5 , який є інвалідом другої групи. Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про народження ОСОБА_4 виданого 23 серпня 2016 року на бланку НОМЕР_2 , копією посвідчення серії НОМЕР_3 по призначення ОСОБА_4 державної соціальної допомоги як дитині інвалідністю до 18 років, копією довідки виданої ортопедо-травматологічною МСЕК м. Чернівці серії ПОВ №027588 від 03 березня 2010 року, копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 виданого 26 серпня 2020 року на бланку НОМЕР_4 , довідкою №123 від 10 травня 2024 року виданою старостою Вороновицького старостинського округу №7 Кельменецької селищної ради, довідкою №277 від 18 квітня 2024 року виданою старостою Ленковецького старостинського округу №12 Кельменецької селищної ради, заключенням головного спеціаліста ДОЗ Чернівецької області з дитячої неврології від 26 травня 2021 року, протоколом обласної ЛКК №279 від 26 травня 2021 року по оформленню ІПР дитині інваліду ОСОБА_4 , висновком ЛКК №279 від 26 травня 2021 року медичним висновком №15/1 від 02 червня 2021 року Кельменецької багатопрофільної лікарні, виписками із реабілітаційної карти стаціонарного хворого №161 від 09 травня 2024 року ОКНП буковинський центр відновного лікування та комплексної реабілітації дітей, медичної карти стаціонарного хворого №129 від 01 травня 2023 року. Суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Розімр доходу відповідача за 2023 рік стверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела /суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 09 квітня 2024 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Відповідач з моменту досягнення сином повноліття матеріальної допомоги сину в добровільну порядку не надає.

Згідно вимог ст. 199 СК України ОСОБА_1 має право на отримання аліментів від відповідача у частці від доходу відповідача, або у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Дане право ОСОБА_1 порушується відповідачем, оскільки останній не утримує свого повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання сина сторін ОСОБА_3 , який продовжує навчання, у розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення ОСОБА_3 , двадцятитрьохрічного віку, за умови, що ОСОБА_3 , буде продовжувати навчання.

Згідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При визначенні часу з якого слід стягати аліменти суд враховує, що заява надійшла до суду 19 березня 2024 року.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні докази, які б стверджували розмір заробітної плати відповідача в березні 2024 року, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в розмірі 1/10 частини мінімальної заробітної плати, що станом на березень 2024 року, тобто на момент подання позову складала 7100 гривень.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. В силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Вирішуючи питання щодо судових витрат суд враховує, що згідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Суд також враховує, що у даному випадку позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, а тому судовий збір стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. Мінімальний розмір судового збору за позовами майнового характеру згідно закону України „Про судовий збір визначено в сумі 1211 гривень 20 копійок.

Згідно до ч.1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається:

- у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку;

- у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Визначаючи ціну позову в частині вимоги про сплату аліментів, враховуючи, що у матеріалах справи відсутні докази, які б стверджували розмір заробітної плати відповідача в березні 2024 року, суд для розрахунку використовує розмір мінімальної заробітної плати. Таким чином, ціна позову щодо позовної вимоги про стягнення аліментів становить 11775 гривень згідно наступного розрахунку (7100 (мінімальна заробітна плата у березні 2024 року) + 40000 гривень (8000 гривень Х п?ять місяців) Х (частина згідно позовних вимог) = 11775 гривень.

Розмір задоволених вимог становить 34710 гривень, тобто 83 відсотка.

Таким чином, розмір судового збору, який слід стягнути з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної частини вимог становить 1005 гривень 30 копійок.

Згідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати позивача на правничу допомогу склали 5000 гривень. Враховуючи, що позов слід задовольнити частково, з відповідача на користь позивачки пропорційно задоволених позовних вимог, слід стягнути 4150 гривень в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Відповідач не заявляв клопотань про зменшення витрат на правову допомогу та не надав суду доказів не співмірності витрат.

Згідно до ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Враховуючи, всі обставини справи , суд вважає, що заяву відповідача про розстрочення виконання рішення суду слід задовольнити. При цьому суд враховує, ступінь вини відповідача у виникненні спору, введення в Україні воєнного стану, розмір доходів відповідача, захворювання сина та батька відповідача.

На підставі ст. ст. 184, 199 СК України, керуючись ст.ст. 2, 5, 12, 13, 15, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 209, 258, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , жительки АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , жителя АДРЕСА_2 , про стягнення аліментів та оплату додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 30000 (тридцять тисяч) гривень 92 (дев`яносто дві) копійки в рахунок відшкодування частини додаткових витрат, фактично понесених позивачкою на навчання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за минулий період.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/10 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 19 березня 2024 року і до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку.

Право на отримання аліментів припиняється у разі припинення ОСОБА_3 навчання.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць у розмірі 1/10 частини мінімальної заробітної плати, що становить 710 (сімсот десять) гривень.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1005 (одна тисяча п?ять) гривень 30 (тридцять) копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 4150 (чотири тисячі сто п?ятдесят) гривень.

Розстрочити виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та оплату додаткових витрат на дитину, в частині стягнення додаткових витрат на 12 місяців, на строк 12 (дванадцять) місяців, щомісячними платежами в розмірі 2500 гривень до 28 числа кожного поточного місяця.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 27 травня 2024 року.

Суддя: