Дата документу 05.12.2024Справа № 554/9700/24
Провадження № 2/554/5318/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого-судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Єсліковської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, в якій просила змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі по 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 12.04.2019 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до виконавчого листа по справі №554/3258/19 від 04.06.2019 року, виданого Октябрським районним судом м. Полтави, шляхом стягнення з нього

аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини; виконавчий лист № 554/3258/19, виданий Октябрським районним судом м. Полтави від 04.06.2019 року, визнати таким, що не підлягає виконанню.

В поданій до суду позовній заяві посилається на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільного неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

04.06.2019 року Октябрським районним судом м. Полтави було прийняте рішення у справі №554/3258/19 про розірвання шлюбу та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі по 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 12.04.2019 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2024 році, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню.

Лише позивачу важко забезпечувати такий рівень життя дитині, оскільки має невеликий розмір доходу, тому батько, який є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти на рівні 1/4 частини з усіх видів доходу, оскільки інших утриманців не має.

З огляду на це, вважає, що відповідач може сплачувати аліменти у розмірі позовних вимог. Позивачу відомо, що на даний час відповідач по справі проходить службу в ЗСУ, інших неповнолітніх дітей, крім їхнього сина, у нього немає, тому вважає можливим змінити розмір стягнення аліментів з ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 16.10.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засіданні.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд вирішив судовий розгляд проводити у відсутність сторін, враховуючи положення ст.211 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних і доказів.

Оскільки, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що сторони 07.11.2005 року уклали шлюб.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 04.06.2019 року шлюб між сторонами розірвано.

Відповідач є батьком їх спільного неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.3 свідоцтво про народження).

На даний час за рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 04.06.2019 року на користь ОСОБА_1 із ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягуються аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с.6 -7 рішення суду).

Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом закону визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може мати місце лише у передбачених ст. 184 СК України випадках, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до приписів ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Судом встановлено, що відповідач працевлаштований, і ця обставина не була ним спростована під час розгляду справи.

В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до приписів п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що відповідач станом на теперішній час працює та розмір витрат на дитину повинен бути наближений до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому суд вважає можливим змінити розмір аліментів на утримання дитини з твердої грошової суми 1 500 гривень на 1/4 частину усіх доходів відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

При вирішенні даного питання судом враховані дані, згідно з вимогами ст. 182 СК України, про стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Щодо позовної вимоги про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відтак, за змістом вказаної норми, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально-правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Таким чином, порядок розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, передбачений спеціальним розділом ЦПК України, зокрема Розділ VI Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відтак, вимога позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04.06.2019 року у справі №554/3258/19, не підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Позивач при зверненні до суду від сплати судового збору була звільнена на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності зі ст.88 ЦПК України судовий збір в сумі 1211,20 гривень підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191, 192 СК України, ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215,280 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначених на підставі рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 04.06.2019 року, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з твердої грошової суми 1 500 гривень на 1/4 частину усіх доходів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Після набрання законної сили рішенням суду відкликати виконавчий лист, виданий Октябрським районним судом м. Полтави на виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 04 червня 2019 року про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн. щомісячно, починаючи з 12.04.2019 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , цивільна справа № 554/3258/19.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Суддя А.М.Чуванова