Справа № 761/4385/20
Провадження № 4-с/761/137/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Кондратенко О.О. розглянула скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій неправомірними

В С Т А Н О В И В:

Вищезазначена скарга подана до суду в порушення вимог ст.ст.175, 177, 447 ЦПК України.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положеннями ч. 9 ст. 10 ЦПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Частиною 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року №14 ?Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження? визначено, що учасник виконавчого провадження (особа, залучена до проведення виконавчих дій), який звернувся до суду зі скаргою бере участь у їх розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов?язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи.

Згідно наданих роз?яснень у п. 5) Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року " Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах ", враховуючи положення статті 383 ЦПК (в редакції 2004 року), суб?єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби.

Сторона заявника, звертаючись до суду з вищезазначеною скаргою, зазначає процесуальний статус суб?єкта оскарження, як державний виконавець, без зазначення суб?єкта оскарження, а саме: прізвища, імені та по-батькові державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби; не зазначає інших учасників, прав і обов?язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги (процесуальний статус), що не узгоджується із зазначеними вище вимогами процесуального закону.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ?Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах? № 6 від 07 лютого 2014 року (в частині, що не суперечить нормам ЦПК України, що діє з 15 грудня 2017 року, в редакції Закону України ?Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів? № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції), скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК України. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК України, якими врегульовано аналогічні питання.

Крім того, справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 450 ЦПК України, за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Так, подана скарга не відповідає вимогам до змісту заяви.

Відтак, стороні заявника необхідно правильно вказати суб?єкта оскарження та правильно визначити усіх учасників та зазначити їх процесуальний статус та надати суду виправлену редакцію скарги з доданими до неї документами, відповідно до кількості учасників процесу.

Позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб (ч.1 ст.177 ЦПК України).

З врахуванням викладеного, заявнику слід уточнити суб?єктний склад сторін спору про оскарження бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС, зазначити повне найменування усіх заінтересованих осіб та їх місцезнаходження, індекс, засоби зв?язку, а також надати суду докази направлення скарги боржнику у відповідності до ст. 177 ЦПК України (у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї, в електронній формі через електронний кабінет позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу).

Суд не повинен самостійно визначати склад учасників скарги та з власної ініціативи повідомляти їх. Склад учасників скарги впливає на право бути обізнаним про судове рішення та можливість його оскарження.

Крім того, заявницею не додано жодного доказу на підтвердження обставин викладених у поданій скарзі, як то: рішення судів; постанови державного виконавця ( про відкриття провадження у справі, накладення арешту та інші); звернення заявника до ДВС та відповіді на звернення та інші докази.

Відповідно до п. 4) ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника)( ч.2 ст. 451 ЦПК України).

З урахуванням зазначеного, суд наголошує, що скарга повинна містити максимально чітко і зрозуміло сформульовані вимоги. Однак, прохальна частина скарги не містить чіткого визначення способу судового захисту.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що Розділом VIІ ?Судовий контроль за виконанням судових рішень?ЦПК України не врегульовано питань щодо залишення скарги без руху у зв?язку з недодержанням зазначених вище вимог, враховуючи положення ч. 9 ст. 10 ЦПК України, суд вважає за можливе застосувати у даному випадку загальні норми цивільного процесуального закону, залишивши скаргу без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Відтак, заявниці необхідно подати до суду нову редакцію скарги для суду, оформлену у відповідності до ст. 175 ЦПК України, а також Розділу VII ЦПК України, з урахуванням вищезазначених недоліків, надати докази, в підтвердження обставин, викладених у скарзі та надати суду докази направлення іншим учасникам процесу виправленої редакції скарги.

Враховуючи те, що заявниця не позбавлена можливості усунути викладені зауваження, суд, відповідно до ст.185 ЦПК України, вважає вірним залишити скаргу без руху і надати ОСОБА_1 строк для виправлення зазначених в ухвалі суду недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 447 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій неправомірними - залишити без руху, надавши стороні заявника строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали, попередивши, що в разі не усунення вказаних недоліків заява буде вважатися неподаною і повертається стороні заявника.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: