ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 536/2804/23 Номер провадження 22-ц/814/2094/24Головуючий у 1-й інстанції Клименко С.М. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13 березня 2024 року, постановлену суддею Клименко С.М., повний текст ухвали складено дата не вказана

за заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Тищенка Володимира Миколайовича про розподіл судових витрат

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07.03.2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1 000 грн. та судовий збір в сумі 214,72 грн. В решті позовних вимог - відмовлено.

08.03.2024 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Тищенко В.М. подав через систему «Електронний суд» заяву про розподіл судових витрат про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. (а.с. 55-56).

Заява мотивована тим, що 07.12.2023 року ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до Кременчуцького районного суду Полтавської області про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. Позивачем на виконання вимог п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України у позовній заяві було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на момент подання вказаного позову, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, складає: 4 000 грн. витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги та 1073,60 грн. сплачений судовий збір. При цьому, на виконання вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України у позовній заяві було зазначено, що докази понесення витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої (правової допомоги), будуть подані до суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 07.03.2024 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області було прийнято рішення у справі №536/2804/23 та було оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, тому, з дотриманням ст.ст. 131,137,139,141-142 ЦПК України просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати за надання професійної правничої допомоги пропорційно задоволених позовних вимог.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 13.03.2024 року залишено без розгляду заяву представника ОСОБА_1 - адвокат Тищенко В.М. про розподіл судових витрат.

Ухвала суду мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 у судових дебатах просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу і це знайшло вирішення в судовому рішенні.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і постановити у справі додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на надання професійної правничої (правової допомоги) пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач, звертаючись із позовною заявою у першому документі по суті справи (позовній заяві), вказав, що докази понесення витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої (правової допомоги) будуть подані до суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Також, під час свого виступу у судовому засіданні, яке відбулось 07.03.2024 року у справі №536/2804/23, позивачем було заявлено в усному порядку, що докази понесення витрат на надання професійної правничої (правової) допомоги будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Таким чином, позивачем було дотримано вимог ч.8 ст.141 України та ч.1 ст.246 ЦПК України та зроблено відповідну заяву, що докази понесення судових витрат будуть надані, зокрема, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Однак, суд першої інстанції залишив поза увагою вказану заяву позивача та безпідставно залишив заяву про розподіл судових витрат без розгляду, що суперечить нормам ст.ст. 141,246 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

27.05.2024 року у судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явилися, позивач та його представник належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток про виклик до суду у цивільній справі на офіційну електронну адресу у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (а.с. 104-105). 02.05.2024 року через систему «Електронний суд» до Полтавського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи судом апеляційної інстанції без його участі та без участі його представника адвоката Тищенка В.М. (а.с. 106). Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно матеріалів справи 07.12.2023 року до Кременчуцького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, в якому позивач просив стягнути з відповідача на його користь заподіяну моральну шкоду в сумі 5 000 грн. Крім того, у позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу становить 4 000 грн. На виконання вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України у позовній заяві було зазначено, що докази понесення витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої (правової допомоги), будуть подані до суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн. та витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, у розмірі 4 000 грн.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07.03.2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1 000 грн. та судовий збір в сумі 214,72 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000 грн. у даній справі, суд першої інстанції у рішенні від 07.03.2024 року зазначив наступне.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 137 ЦПК України).

Доказів про розмір витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги позивачем не надано, тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

За встановлених обставин, суд першої інстанції у рішенні від 07.03.2024 року дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

Залишаючи без розгляду заяву заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Тищенко В.М. про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції зазначив, що питання про розподіл судових витрат у справі було вирішено рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07.03.2024 року, а саме стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 214,72 грн. та відмовлено у стягненні з відповідача витрат на професійну допомогу через їх недоведеність.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно із частинами першою та другою статті 182 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Частинами першою, другою, третьою статті 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, що позивачем у позовній заяві зазначено, що у зв`язку з подачею позову приблизний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу становить 4 000 грн.. Згідно доводів позовної заяви позивач просив стягнути з відповідача, зокрема, понесені судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн. та витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 4 000 грн. До позовної заяви додано копію ордер, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та договору про надання правової допомоги №231201 від 01.12.2023 року (а.с. 15-17).

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12.12.2023 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначався на 16.01.2024 року, 13.02.2023 року, 07.03.2024 року.

У рішенні Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07.03.2024 року міститься висновок щодо розподілу судових витрат, зокрема, і в частині стягнення витрат на правничу допомогу.

Так, рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07.03.2024 року відмовлено у задоволенні вимог про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, колегія суддів враховує, що рішення суду першої інстанції учасниками справи в апеляційному порядку не оскаржено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки питання про розподіл судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу, вирішено рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 07.03.2024 року, яке позивачем не оскаржено в апеляційному порядку, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає залишенню без розгляду.

Таким чином, доводи та вимоги апеляційної скарги, в межах яких суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

УхвалуКременчуцького районного суду Полтавської області від 13 березня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 травня 2024 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов