Справа № 638/8476/24
Провадження № 2-з/638/49/24
УХВАЛА

Іменем України

23 травня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі головуючого судді Щепіхіної В. В., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство "Універсал Банк", про витребування безпідставно отриманих коштів, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Дзержинського районного суду міста Харкова (головуючий суддя Щепіхіна В. В.) перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Акціонерне товариство "Універсал Банк", про витребування безпідставно отриманих коштів. Ухвалою від 14.05.2024 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

22.05.2024 позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, відповідно до змісту якої просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт на грошові кошти, що належать відповідачеві та перебувають на банківських рахунках ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі безпідставно отриманих грошових коштів - 405950,00 грн.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що слідчим управлінням ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000742 від 29.07.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364-1, ч.4 ст.190, ч.4 ст.185, ч.4 ст.191, ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.1 ст.366, ч.2 ст.366,ч.1 ст.200, ч.4 ст.191, ч.2 ст.222, ч.3 ст.206-2, ч.1 ст.384, ч.1 ст.192 КК України. Предметом зазначених злочинів є матеріальні цінності потерпілого ОСОБА_1 (зокрема, грошові кошти, обладнання). За період з 14.05.2020 по 14.05.2022 відповідач отримав від позивача грошові кошти на загальну суму 405 950 грн.

22.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з вимогою надати документи (договори), що підтверджують підстави отримання коштів та вчинення правочину. Станом на день звернення з даним позовом ОСОБА_2 не повернув грошові кошти у сумі 405950, 00 грн., як і не спростував витребуваними документами наявність підстав отримання вказаних коштів з, імовірно, виниклих правовідносин між сторонами. Таким чином, позивач вважає, що відповідач отримав 405 950 грн. без достатньої правової підстави внаслідок злочинних дій і тому повинен їх повернути. Заявник зазнав збитки через неправомірні дії відповідача, тому наявні всі підстави вважати, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вказані кошти на рахунку відповідача є співмірним засобом, який відповідає такій меті.

Суд, дослідивши матеріали справи, зміст та вимоги заяви про забезпечення позову, зміст та вимоги позовної заяви дійшов наступного висновку.

Інститут забезпечення позову є сукупністю встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Отже, мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також убезпечення від спричинення значної шкоди позивачу. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Відповідно до ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Відповідно до положень ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів, доданих до позовної заяви та до заяви про забезпечення позову вбачається, що між сторонами дійсно виник спір, який на теперішній час є невирішеним. Позивач у позовній заяві просить стягнути суму безпідставно отриманих грошових коштів у розмірі 405 950,00 грн. Заходом забезпечення такого позову як накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_2 в межах суми стягнення заявник вважає єдиним ефективним заходом, який може забезпечити можливість реального виконання судового рішення у випадку його ухвалення на користь позивача.

Суд зазначає, що такий вид забезпечення, як накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, передбачений положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України. Відповідно до п. 3 зазначеної вище постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Проте, суду необхідно з`ясувати відповідність заявленого виду забезпечення позову позовним вимогам. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. При цьому співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З відомостей, які містяться в доданих до заяви про забезпечення позову та до позовної заяви доказах, вбачається, що відповідачем отримані грошові кошти; здійснюється досудове розслідування кримінального провадження щодо злочинів, в тому числі проти власності; у правовідносинах між сторонами наявний спір, що не вирішений у добровільному порядку.

Відповідно до висновків про застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року по справі № 20/3560/18, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Суд вважає, що ОСОБА_1 обгрунтовано доведено підстави для застосування заявленого виду забезпечення позову. З урахуванням предмету позовних вимог, у випадку задоволення позову у даній справі, у відповідача виникне обов`язок щодо сплати позивачу грошових коштів в розмірі 405 950,00 грн. Зважаючи на обставини, які передували зверненню з позовом та заявою про забезпечення позову, на думку суду існують ризики ускладнення виконання рішення суду. Невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист порушених прав та інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Вказаний захід забезпечення позову у виді накладення арешту на грошові кошти в межах суми стягнення відповідає вимогам розумності та співмірності із заявленими позовними вимогами і спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Будь-які права інших осіб, що не є учасниками розгляду справи, у зв`язку із вжиттям обраного позивачем способу забезпечення позову не порушуються.

За змістом ч. 7 ст. 153, ч. 6 ст. 154 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Перелік випадків у яких, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення визначений ч. 3 ст. 154 ЦПК України та є вичерпним.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (ч. 4 ст. 154 ЦПК України).

Враховуючи те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову дозволяє належним чином захистити майнові інтереси всіх осіб, а також відсутність обставин, визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для зустрічного забезпечення.

Встановивши, що метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, врахувавши ціну позову, наявність спору між сторонами, а також те, що вказаний спосіб забезпечення є адекватним захистом для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, суд дійшов висновку про необхідність забезпечення позову.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», ст.ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову у справі №638/8476/24 шляхом накладення арешту на грошові кошти у межах суми 405950,00 гривень, що знаходяться на банківських рахунках, відкритих на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації/проживання: АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса реєстрації/ проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В. В. Щепіхіна