Справа № 367/260/21
30 травня 2024 року м. Ірпінь
Ірпінський міський суд Київської області
у складі: головуючого - судді Одарюка М.П.,
за участю: секретаря судового засідання Довгополої І.В.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідачів ОСОБА_2 ,
розглянувши в у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені в режимі відеоконференції заяву представника відповідачів ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільні справі № 367/260/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , в особі його законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , третя особа: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кінащук Марина Аркадіївна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на частину квартири, зміну черговості отримання права на спадкування і визнання права на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги, визнання шлюбу фіктивним, усунення від права на спадкування за законом,
22 травня 2024 року представник відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , адвокат Мєстєчкіна О.І. звернулася до суду з клопотанням про здійснення розподілу судових витрат за результатами розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , в особі його законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , третя особа: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кінащук Марина Аркадіївна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на частину квартири, зміну черговості отримання права на спадкування і визнання права на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги, визнання шлюбу фіктивним, усунення від права на спадкування за законом.
В обґрунтування клопотання зазначила, 15 травня 2024 року рішенням Ірпінського міського суду Київської області у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. В процесі розгляду даної справи відповідачам ОСОБА_6 та ОСОБА_6 надавалась професійна правнича допомога, яка виразилась в участі адвоката в судових засіданням по даній справі з представлення їх інтересів, в зв`язку з чим відповідачем ОСОБА_6 сплачено адвокату Мєстєчкіній О.І. гонорар в розмірі 39 000,00 грн та ОСОБА_6 - 36 000,00 грн.
Від Такі документи не можна вважати попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, адже наявний пропуск строків, неповідомлення інших сторін та неправдива інформація. Разом з цим, в заяві від 23.02.2023 вказано, що кінцевий розрахунок розміру витрат з відповідними доказами буде поданий до суду у відповідності до ч. 8 ст. 141 ІШК України, однак і цю умову представником не виконано.
В судовому засіданні представник відповідачів, адвокат Мєстєчкіна О.І. заяву підтримала та просила суд її задовольнити.
Представник позивача, адвокат Осадча А.В. заперечувала проти заяви та просила суд відмовити в її задоволенні у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15 травня 2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , в особі його законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , третя особа: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кінащук Марина Аркадіївна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на частину квартири, зміну черговості отримання права на спадкування і визнання права на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги, визнання шлюбу фіктивним, усунення від права на спадкування за законом.
Як вбачається з матеріалів справи, 23.02.2023 року представник відповідачів, адвокат Мєстєчкіна О.І., відповідно до положень ст. 141 ЦПК України надала заяву, у якій зазначила, що має намір подати докази на підтвердження понесених судових витрат протягом 5 днів з моменту винесення судового рішення, у зв`язку з чим рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 15 травня 2024 року питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось ( а.с.38 том 3).
22 травня 2024 року представник відповідачів ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , адвокат Мєстєчкіна О.І. звернулася до суду з клопотанням про здійснення розподілу судових витрат за результатами розгляду цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , в особі його законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , третя особа: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кінащук Марина Аркадіївна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на частину квартири, зміну черговості отримання права на спадкування і визнання права на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги, визнання шлюбу фіктивним, усунення від права на спадкування за законом ( а.с.20-25 том 4).
Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи ,встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що представник відповідачів адвокат Мєстєчкіна О.І. звернулася до суду із заявою про стягнення судових витрат на правничу допомогу у передбачені положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України строки.
Положеннями ч. 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до вимог ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Отже склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Процесуальним законодавством передбачений механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Статтею 141 ЦПК України передбачено вирішення питання розподілу судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представник відповідачів, адвокат Мєстєчкіна О.І. надала суду такі документи: копію договору про дання правничої допомоги від 06 серпня 2021 року, укладеного з відповідачкою ОСОБА_6 , копію договору про надання правничої допомоги від 09 серпня 2022 року у кладеного з ОСОБА_6 , копії: квитанції № 006611 від 09.08.2022 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 09.08.2022 року; квитанції № 006642 від 21.12.2022 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 21.12.2022 року; квитанції № 006614 від 23.02.2023 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 23.02.2023 року; квитанції № 006617 від 29.05.2023 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 29.05.2023 року; квитанції № 006621 від 19.06.2023 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 19.06.2023 року; квитанції № 006628 від 14.09.2023 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 14.09.2023 року; квитанції № 006638 від 25.10.2023 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 25.10.2023 року; квитанції № 741152 від 07.12.2023 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 07.12.2023 року; квитанції № 741156 від 25.01.2024 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 25.01.2024 року; квитанції № 741161 від 12.03.2024 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 12.03.2024 року; квитанції № 741166 від 08.04.2024 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 08.04.2024 року; квитанції № 741170 від 15.05.2024 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 15.05.2024 року, як докази оплати ОСОБА_6 наданої правової допомоги;
квитанції № 006607 від 19.11.2021 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні; квитанції № 006613 від 09.08.2022 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні; квитанції № 006616 від 21.12.2022 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 21.12.2022 року; квитанції № 006620 від 23.02.2023 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 23.02.2023 року; квитанції № 006623 від 29.05.2023 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 29.05.2023 року; квитанції № 006629 від 19.06.2023 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 19.06.2023 року; квитанції № 006636 від 14.09.2023 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 14.09.2023 року; квитанції № 006639 від 25.10.2023 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 25.10.2023 року; квитанції № 741151 від 07.12.2023 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 07.12.2023 року; квитанції № 741155 від 25.01.2024 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 25.01.2024 року; квитанції № 741160 від 12.03.2024 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 12.03.2024 року; квитанції № 741165 від 08.04.2024 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 08.04.2024 року, квитанції № 741169 від 15.05.2024 року на оплату 3 000,00 грн за участь у судовому засіданні від 15.05.2024 року як докази оплати ОСОБА_6 правової допомоги.
Як слідує зі змісту п. 5.1. договору про надання правничої допомоги від 06.08.2021 року, за правову допомогу клієнт сплачує адвокату за участь в судовому засіданні по справі у якості представника замовника 3000,00 грн (а.с.27 том 4). Такій же пункт міститься і в договорі про надання правничої допомоги від 09 серпня 2022 року (а.с.30 том 4).
Представник позивача посилаючись на постанову ВП ВС від 12.11.2019 року у справі № 904/4494/18 просить відмовити у задоволенні заяви, оскільки представником відповідачів не було надано попереднього ( орієнтовного) розрахунку судових витрат.
Так, судом встановлено, що представник відповідача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк.
Крім того, суд вважає безпідставними та необґрунтованими посилання сторони позивача на те, що стороною відповідача не надано доказів понесення судових витрат, представником відповідача адвокатом Мєстєчкіною О.І. надані відповідні документи, у яких детально все описано, які послуги були надані, витрачений час на надання таких послуг, а також вартість наданих послуг, а тому суд дійшов висновку про належність та допустимість таких доказів.
У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Суд, з урахуванням наведеного вище та з урахуванням конкретних обставин справи, складності справи, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правничої допомоги, часом, витраченим представником відповідача на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих представником відповідача послуг (безпосередня участь представника у восьми судових засіданнях, подання інших процесуальних заяв), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, значенням справи для сторін, результатами розгляду справи, а також з урахуванням заперечень представника позивача проти заявленого до стягнення стороною відповідача розміру витрат на професійну правничу допомогу, вважає що розмір витрат на оплату послуг адвоката підлягає частковому задоволенню, а саме у сумі 24 000 грн.
З урахуванням викладеного, суд, керуючись принципами справедливості та верховенством права, виходячи з реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин цієї справи, а також, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, вважає доцільним здійснити розподіл витрат сторони відповідача на надання правової допомоги у розмірі 24 000 грн., що підлягають відшкодуванню на користь відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_6 з позивача по 12 000 грн на кожній.
На підставі викладеного та керуючись ст. 270 ЦПК України, суд -
Заяву представника відповідачів ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 367/260/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , в особі його законного представника ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , третя особа: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кінащук Марина Аркадіївна про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності, визнання права власності на частину квартири, зміну черговості отримання права на спадкування і визнання права на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги, визнання шлюбу фіктивним, усунення від права на спадкування за законом задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_6 , НОМЕР_2 в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у сумі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_6 , НОМЕР_3 в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у сумі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Повний текст додаткового рішення складено 03 червня 2024 року .
Головуючий суддя М.П. Одарюк