Справа № 288/1933/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року селище Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Миколайчука П.В.,

зі секретарем судових засідань Довгаленко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін

До суду надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 16.01.2022 між ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір кредиту № 14968-01/2022, за яким відповідачка отримала кредит на суму 10 000 грн., з визначенням відсотків за користування кредитом та на строк 30 днів. 13.01.2023 року між ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 13012023, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права грошової вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ "ФК" "ІНВЕСТРУМ" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу реєстру боржників № 13012023 від 13.01.2023 заборгованість ОСОБА_1 за договором становить 21 250 грн., з яких: 10 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 250 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Також, 23.01.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір кредиту № 2850847, за яким відповідачка отримала кредит на суму 4 800 грн., з визначенням відсотків за користування кредитом на строк 360 днів. 19.07.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19072023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права грошової вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до витягу реєстру боржників від 19.07.2023 до Договору факторингу № 19072023 заборгованість ОСОБА_1 за договором становить 24 815,52 грн., з яких: 4 800 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20 015,52 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Посилаючись на невиконання ОСОБА_1 умов вищевикладених договорів, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути з відповідачки заборгованість за договорами у загальному розмірі 46 065,52 грн.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії

Ухвалою судді Брусилівського районного суду Житомирської області від 17.10.2024 відкрито провадження в справі, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. У прохальній частині позовної заяви зазначене прохання розглядати справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення в справі не заперечував та просив заявлені вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належними чином, в заяві до суду від 05.12.2024 просила розглядати справу без її участі та вказала про визнання позову.

На підставі ст. ст. 211, 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини встановлені судом

Судом встановлено, що 16.01.2022 між ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір кредиту № 14968-01/2022, за яким відповідачка отримала кредит на суму 10 000 грн., з визначенням відсотків за користування кредитом в розмірі 0,50 % на добу та з умовами зміни ставки, строк договору становить 30 днів. Згідно графіку платежі, розмір відсотків в період дії договору погоджено в сумі 1500 грн. Вказані умови підтверджені також паспортом споживчого кредиту. Вказані документи підписані сторонами через електронний підпис (а.с.7-10).

13.01.2023 року між ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 13012023, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" передає (відступає) позивачу за плату належні йому права грошової вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.11-14).

Відповідно до витягу реєстру боржників № 13012023 від 13.01.2023 заборгованість ОСОБА_1 за договором становить 21 250 грн., з яких: 10 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 11 250 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.15).

23.01.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір кредиту № 2850847, за яким відповідачка отримала кредит на суму 4 800 грн., з визначенням відсотків за користування кредитом 1,99 % на день та строк кредитування 360 днів, розмір відсотків погоджено в загальній сумі 34 387,20 (а.с.21-29).

19.07.2023 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 19072023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) позивачу за плату належні йому права грошової вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.31-34).

Відповідно до витягу реєстру боржників від 19.07.2023 до Договору факторингу № 19072023 заборгованість ОСОБА_1 за договором становить 24 815,52 грн., з яких: 4 800 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20 015,52 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с.35).

Інших доказів суду надано не було.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини

Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із частинами першою і другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

У частині першій статті 1048 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За правилами ч. 1 ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у цивільній справі № 342/180/17 зроблено висновок про те, що оскільки фактично отримані та використані Позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, Банк має право вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої ним суми кредитних коштів.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у частині другій статті 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом ст. 1048 ЦК України право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування позикою припиняється після спливу визначеного договором строку позики чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначені висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18.

Відповідачем не спростовано факт користування наданими за договорами коштами, заперечень щодо незгоди із наданою позикою та розміром нарахованої заборгованості суду не надано, доказів про відсутність заборгованості у розмірах вказаних у розрахунках суду також не надано, а тому позов про стягнення заборгованості є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року за № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Отже, у даній справі позикодавець має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, однак таких вимог позивач не заявляв.

Враховуючи вищевикладене, нарахування та стягнення процентів за користування позикою/кредитом із позичальника поза визначеними договорами строками кредитування суперечить вимогам Цивільного Кодексу України та висновкам Верховного Суду.

Щодо розміру заборгованості за договором № 14968-01/2022 від 16.01.2022.

Так, з копії договору позики № 14968-01/2022 від 16.01.2022 вбачається, що відповідач одержала від ТОВ "ФК "ІНВЕСТРУМ" позику у розмірі 10 000 грн., строком на 30 календарних днів, тобто до 14.02.2022.За користування кредитом клієнт сплачує відсотки, визначені договором.

Згідно Додатку № 1 до вказаного вище договору загальна вартість позики визначена у розмірі 11500 грн., з них відсотків 1500 грн.

Доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування позикою та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять.

Та обставина, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, не позбавляє позивача обов`язку надати суду належні та допустимі докази щодо розміру заборгованості за відсотками, оскільки саме таким чином діють принципи диспозитивності та змагальності сторін у цивільному процесі.

Відтак, надані позивачем розрахунок заборгованості не можуть вважатися належними доказами на підтвердження наявності заборгованості по відсоткам в сумі 11 250 грн., оскільки вони нараховані поза межами строку кредитування та не були погоджені сторонами, а розмір відсотків відповідно до умов договору становить саме 1 500 грн.

Тому, враховуючи ту обставину, що суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 повернула повністю чи частково кредитні кошти, отримані нею на підставі договору позики № 14968-01/2022 від 16.01.2022, та враховуючи погоджений сторонами договору розмір відсотків за користування кредитом в межах строку кредитування, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками за цим договором у сумі саме 1500 грн та основна сума позиви в 10 000 грн.

Щодо розміру заборгованості за договором № 2850847 від 23.01.2022.

Так, з копії договору позики № 2850847 від 23.01.2022 вбачається, що відповідачка одержала від ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» позику у розмірі 4 800 грн., строком на 360 календарних днів, та узгоджений розмір процентів становить 1,99 % в день, що загалом становить 34387,20 грн (додаток 1, а с.29) грн.

Позивач просить стягнути розмір заборгованості за відсотками за цим договором у сумі лише 20015,52 грн, тобто в сумі, меншій ніж передбачено договором.

Оскільки суд не вправі виходити за межі позовних вимог, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог в цій частині та стягує розмір заборгованості, в розмірі, який просить позивач, на виконання вимог диспозитивності та змагальності.

Тобто в цій частині позовні вимоги обґрунтовані.

Щодо заяви про визнання позову відповідачем у повному обсязі, то суд враховує, що у разі визнання відповідачем позовних вимог, відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд має перевірити чи заява відповідача про визнання позовних вимог не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Оскільки розмір заборгованості за відсотками за договором № 14968-01/2022 від 16.01.2022 нараховано позивачем в порушення вимог ст. 1048 ЦК України поза межами строку кредитування, то суд не приймає визнання позову відповідачем.

Таким чином, дослідивши наявні докази в їх сукупності, стягненню із ОСОБА_1 підлягає заборгованість за договором № 14968-01/2022 від 16.01.2022 в розмірі гривень, з яких: 10 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1500 грн. - сума заборгованості за відсотками; за Договором кредиту № 2850847 від 23.01.2022 в розмірі 24815 гривень 52 копійки, з яких: 4 800 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20015,52 грн. - сума заборгованості за відсотками; а разом заборгованість за кредитними договорами в розмірі 36 315 гривень 52 копійок.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 141 ЦПК України,з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимогу розмірі 2 387,10 грн. (36 315, 52 грн. * 3028 грн. / 46 065,52 грн., де 36 315, 52 грн. сума задоволених судом вимог до стягнення, 3028 грн. сума сплаченого судового збору, 46 065,52 грн. сума заявлених позовних вимог).

Заяв про розподіл інших витрат не надійшло.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст.514,526,536,611,625,1050,1054,1077,1078,1081 ЦК України,13, 76, 81, 89, 141, 280-284, 273, 274, 352, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю"Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість:

- за Договором кредиту № 14968-01/2022 від 16.01.2022 в розмірі 11500 (одинадцять тисяч п`ятсот) гривень, з яких: 10 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 1500 грн. - сума заборгованості за відсотками;

- за Договором кредиту № 2850847 від 23.01.2022 в розмірі 24815 (двадцять чотири тисячі вісімсот п`ятнадцять) гривень 52 копійки, з яких: 4 800 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20015,52 грн. - сума заборгованості за відсотками;

а разом заборгованість за кредитними договорами в розмірі 36 315 (тридцять шість тисяч триста п`ятнадцять) гривень 52 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 2387 (дві тисячі вісімсот сім) гривень 10 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення буде складений судом протягом п`яти днів.

Сторони у справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса: 01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя П.В. Миколайчук