Справа № 464/2364/24
пр.№ 2/464/1025/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28.05.2024 року Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді Теслюка Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Керницької І.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про припинення трудових відносин,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_2 , в інтересах якого діє представник адвокат Булат Ю.В., 04.04.2024 звернувся в суд з позовом до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (далі ФОП ОСОБА_3 ), в якому просить визнати припиненими з 27.03.2024 між ним та відповідачкою трудові відносини, у зв`язку з його звільненням із займаної посади менеджера за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України.

В обґрунтування позову покликається на те, що з 29.07.2021 перебував у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_3 13.03.2024 він звернувся до відповідачки із заявою про звільнення, яку скерував рекомендованим листом з описом про вкладення на адресу останньої. Проте, відповідачка таку заяву проігнорувала, не повідомила його про звільнення та відповідного наказу не надала. З огляду на те, що питання припинення трудових відносин не вирішено, чим порушено його трудові права, вважає, що такі підлягають захисту в судовому порядку. При цьому, оскільки заява про звільнення за власним бажанням залишилась без належного реагування, сторони не домовились про день звільнення працівника, тому при визначені дати звільнення слід виходити з норм ч.1 ст.38 КЗпП України, тобто за два тижні від подання відповідної заяви, а саме з 27.03.2024.

Ухвалою від 08.04.2024 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача ОСОБА_1 , яка брала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, позов підтримала з підстав, що у такому викладені, не заперечила проти заочного розгляду справи, просила суд позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, належним чином повідомлялась про дату, час і місце судового засідання, причин неявки не повідомила та не подала відзиву на позовну заяву у строк, зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі від 08.04.2024, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з відповідачкою ФОП ОСОБА_3 , зокрема, з 29.07.2021 відповідно до наказу №95 від 28.07.2021 прийнятий на посаду менеджера, що, серед іншого, підтверджується довідками форми ОК-5, форми ОК-7 Пенсійного фонду України від 29.03.2024.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_3 зареєстрована як фізична особа підприємець з 27.03.2019, її діяльність зареєстрована з 07.04.2022 з видом економічної діяльності КВЕД 86.21 загальна медична практика та 86.22 спеціалізована медична практика (основний).

Як встановлено з індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України (форма ОК-5) від 29.03.2024, ФОП ОСОБА_3 здійснювалося нарахування заробітної плати позивачу ОСОБА_2 з липня 2021 року до листопада 2021 року.

13.03.2024 позивач ОСОБА_2 звернувся до ФОП ОСОБА_3 із заявою про звільнення з посади менеджера за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України, яку скерував на адресу відповідачки, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується даними опису вкладення у цінний лист, накладної №982 від 13.03.2024 та квитанції АТ «Укрпошта» від 13.03.2024.

Відповідно до ст. 24 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи передбачені законодавством про працю, колективним договором, або угодою сторін.

Згідно з ст. 21 КЗпП України трудовий договір є двостороннім договором між працівником та роботодавцем, які по відношенню один до одного мають відповідні права та обов`язки. Інші суб`єкти мають право втручання у взаємовідносини цих сторін лише у випадках та в порядку передбаченому чинним законодавством.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Частиною 1 ст. 38 КЗпП України передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Згідно з ч. 2 ст. 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб підприємців є відкритою.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем скеровано заяву про звільнення за власним бажанням 13.03.2024 за офіційно оприлюдненою адресою відповідачки, проте така заява залишилась без належного реагування.

У постанові Верховного суду від 21.12.2020 у справі №359/6858/19 проаналізовано питання щодо можливості звільнення працівника, який подав заяву про звільнення за власним бажанням, у день подачі заяви про звільнення, у випадку, коли відсутні причини, які свідчать про неможливість продовження працівником роботи. Так, суд вказав, що сторони трудового договору вправі домовитися про будь-який строк звільнення після подання працівником заяви про це в межах двотижневого строку. За наявності такої домовленості працівника можна звільнити навіть у день подання заяви про звільнення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач не був звільнений із займаної посади у визначеному законом порядку після подання ним заяви про звільнення, а тому відповідачкою порушено норми законодавства про працю щодо реалізації волевиявлення працівника на звільнення.

Враховуючи наведене, слід визнати припиненими трудові відносини між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України у зв`язку зі звільненням за власним бажанням з 27.03.2024, тобто через два тижні від моменту подання відповідної заяви.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 13, 81, 89, 263 265 ЦПК України,

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Визнати припиненими з 27 березня 2024 року трудові відносини між фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , у зв`язку із звільненням ОСОБА_2 із займаної посади менеджера за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1211 грн 20 коп судового збору, сплаченого при поданні позову до суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 30.05.2024.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя Дмитро ТЕСЛЮК