УХВАЛА

22 травня 2024 року

м. Київ

справа № 569/13445/20

провадження № 61-3968ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Рівненської міської ради, ОСОБА_3 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання недійсним державного акту про право власності на землю, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, скасування рішень, витребування земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про визнання недійсним державного акту про право власності на землю, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, про скасування рішень, витребування земельної ділянки.

02 лютого 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про скасування рішень, визнання договору недійсним.

Ухвалою Рівненського міського суду від 13 травня 2021 року цивільні справи за №№ 569/2585/21, 569/13445/20 об`єднано в одне провадження.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту про право власності на землю, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, скасування рішень, витребування земельної ділянки.

У березні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подали до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просять зазначені судові рішення скасувати й передати справу на новий розгляд.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишено без руху для усунення недоліків та запропоновано заявникам самостійно встановити й обґрунтувати розмір судового збору щодо вимоги майнового характеру та доплатити суму судового збору за подання касаційної скарги і надати до суду документ, що підтверджує його сплату. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У травні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , кожна окремо, на усунення недоліків, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 08 квітня 2024 року подали до Верховного Суду заяви про відкликання касаційної скарги в частині оскарження зазначених судових рішення суду щодо майнової вимоги (витребування земельної ділянки), яка належно оформлена і скріплена підписами заявників.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження від особи, яка подала скаргу, надійшла заява про її відкликання.

Відповідно до частини третьої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відкликати її до постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Ураховуючи, що станом на час звернення до суду з заявами відкликання касаційної скарги в частині касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року не відкрито, тому заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відкликання касаційної скарги в частині щодо майнової вимоги (витребування земельної ділянки) підлягають задоволенню.

Крім того ОСОБА_1 направила до суду разом з додатками клопотання про зменшення розміру судового збору до суми у розмірі 3 365 грн 20 коп., яка вже нею сплачена. Мотивоване тим, що матеріальне становище заявника не дозволяє їй сплатити судовий збір у повному розмірі. На підтвердження указаних обставин заявником надано підтвердження розміру доходу за 2023 рік, який складає суму у розмірі 49 220 грн 36 коп.

Також ОСОБА_2 направила до суду разом з додатками клопотання про зменшення розміру судового збору до суми у розмірі 6 724 грн 40 коп., яка вже нею сплачена. Мотивоване тим, що матеріальне становище заявника не дозволяє їй сплатити судовий збір у повному розмірі. На підтвердження указаних обставин заявником надано підтвердження розміру доходу за 2023 рік, який складає суму у розмірі 38 857 грн 52 коп.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Зважаючи на подані докази майнового стану, а також враховуючи, що забезпечення права на касаційне оскарження є однією із основних засад цивільного судочинства, беручи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, суд касаційної інстанції вважає за необхідне задовольнити клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зменшення розміру судового збору до сум, які вже ними сплачено.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Підставою касаційного оскарження указаних судових рішень заявники зазначають неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/5635/13, від 16 жовтня 2019 року у справі № 663/1738/16, від 05 листопада 2019 року у справі № 906/392/18, постановах Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 466/1058/15 тощо, що передбачають вимоги пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявники вказують на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відкликання касаційної скарги в частині майнової вимоги задовольнити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в частині оскарження рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 жовтня 2023 року та постанови Рівненського апеляційного суду від 15 лютого 2024 року щодо майнової вимоги у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Рівненської міської ради, ОСОБА_3 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про витребування земельної ділянки повернути заявникам.

Клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зменшення розміру судового збору задовольнити.

Зменшити розмір судового збору: ОСОБА_1 до суми у розмірі 3 365 грн 20 коп., яка нею сплачена; ОСОБА_2 до суми у розмірі 6 724 грн 40 коп., яка нею сплачена.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Рівненського міського суду Рівненської області цивільну справу № 569/13445/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Рівненської міської ради, ОСОБА_3 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про визнання недійсним державного акту про право власності на землю, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, скасування рішень, витребування земельної ділянки.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара