Провадження №2-о/359/268/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2024 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Семенюти О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Моргушко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

встановив:

1. Короткий виклад доводів поданої заяви. Ставлення учасників до заяви.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з вказаною заявою та посилаються на те, що 21 вересня 2023 року вони уклали шлюб, зареєстрований у Керченському МВ ЗАЦС ДЗАЦС МЮ РК. ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Керч у заявників народився син ОСОБА_3 . Однак органи державної влади України тимчасово не здійснюють повноваження у вказаному населеному пункті. Ця обставина перешкоджає проведенню державної реєстрації народження дитини. Тому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять суд встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Керч АР Крим народилась дитина чоловічої статі ОСОБА_3 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, а батьком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України.

Зі змісту протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 5 листопада 2024 року (а.с.23) вбачається, що цивільна справа за заявою, поданоюОСОБА_1 та ОСОБА_2 , була розподілена судді Бориспільського міськрайонного суду Семенюті О.Ю.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 6 листопада 2024 року (а.с.24) було відкрито провадження у цивільній справі в порядку окремого провадження.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 20 листопада 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання (а.с.38), було визнано обов`язкову явку представника заявників ОСОБА_4

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 не з`явились у судове засідання, в резолютивній частині позову (а.с.5) просили розглянути цивільну справу в їх відсутність.

Начальник Бориспільського ВДРАЦС у Бориспільському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) Прохорова В.В. також не з`явилась у судове засідання та направила суду заперечення №2763/30.8-27б від 19 листопада 2024 року (а.с.32-35), в обґрунтування яких посилалась на те, що надане заявниками свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 21 вересня 2023 року видане нелегітимним органом Керченським МВ ЗАЦС ДЗАЦС МЮ РК, що свідчить про те, що заявники не перебувають у шлюбі, зареєстрованому в установленому законом порядку. Крім того, наданий ОСОБА_1 паспортний документ серії НОМЕР_2 згідно з інформаційною підсистемою ЄІАС УМП є втраченим та недійсним. Тому представник заінтересованої особи ОСОБА_5 просить відмовити у задоволенні заяви.

Правовідносини регулюються главою 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України та главою 13 «Особисті немайнові права і обов`язки батьків» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька і дитини» СК України.

2. Норми права, якими керується суд при розгляді цивільної справи.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Згідно з ч.2 ст.76 ЦПК України дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.4 ст.7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка народилася на території України від осіб без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, є громадянином України. Особа, яка народилася на території України від іноземців, які на законних підставах проживають на території України, і не набула за народженням громадянства жодного з батьків, є громадянином України.

Згідно з ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до п.4 ст.315 ЦК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу та усиновлення.

Згідно з ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

3. Мотиви, якими керується суд при розгляді цивільної справи.

На підтвердження своєї особи ОСОБА_1 подала копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Керченським МУ ГУМВС України в АР Крим 20 серпня 2011 року (а.с.12-14). Однак з інформаційної підсистеми ЄІАС УМП за посиланням https://dmsu.gov.ua/services/nd.html (а.с.28) вбачається, що вказаний паспортний документ є недійсним. Зі змісту відповіді Бориспільського об`єднаного відділу у м. Києві та Київській області також вбачається, що 19 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до філії ДП «Документ» в Туреччині з заявою про оформлення паспорта громадянина України у вигляді ID-картки у зв`язку з втратою паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Керченським МУ ГУМВС України в АР Крим 20 серпня 2011 року. Іршавським відділом ГУ ДМС України в Закарпатській області ОСОБА_1 було відмовлено у виготовленні паспорта громадянина України у зв`язку з неможливістю ідентифікувати особу. Паспортом громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 не документувалася. Аналіз цих обставин свідчить про те, що подана заявником копія паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 від 20 серпня 2011 року не є достовірним доказом в розумінні ст.79 ЦПК України та не підтверджує особу ОСОБА_1 . Тому у суду виник сумнів з приводу того, що вказана заява була подана саме ОСОБА_1 , а не іншою особою. З метою усунення цього сумніву ухвалою Бориспільського міськрайонного суду, занесеною до протоколу судового засідання від 20 листопада 2024 року (а.с.38), було визнано обов`язковою явку представника заявників ОСОБА_4 у судове засідання. Однак вказаний учасник судового процесу проігнорував судове рішення: не з`явився у судове засідання та не подав достовірний доказ на підтвердження особи його довірителя.

Як вбачається з ч.1 ст.5 Закону України «Про громадянство України», паспорт громадянина України є документом, що підтверджує громадянство України. У зв`язку з тим, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 від 20 серпня 2011 року є недійсним, приєднана до заяви копія вказаного паспортного документа не підтверджує того, що ОСОБА_1 є громадянкою України. Крім того, заявник та його представник ОСОБА_4 не подали жодного доказу на підтвердження законності перебування ОСОБА_1 на тимчасово окупованій території України, зокрема в м. Керч АР Крим, як того вимагає ч.2 та ч.4 ст.7 Закону України «Про громадянство України». Таким чином, до поданої заяви не приєднані докази на підтвердження набуття дитиною громадянства України в порядку, передбаченому ч.1, ч.2 та ч.4 ст.7 Закону України «Про громадянство України», тоді як у суду відсутні повноваження на встановлення факту народження дитини, яка не є громадянином України, на тимчасово окупованій території України в порядку, передбаченому ч.1 ст.317 ЦПК України.

На підтвердження права на звернення до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України ОСОБА_2 подав копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 21 вересня 2023 року (а.с.19), зі змісту якого вбачається, що 21 вересня 2023 року ОСОБА_2 уклав шлюб з ОСОБА_1 . Водночас, вказаний шлюб зареєстрований у Керченському МВ ЗАЦС ДЗАЦС МЮ РК. Як вбачається з абз.3 ч.2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», АР Крим є тимчасово окупованою територією з 20 лютого 2014 року. Тому Керченський МВ ЗАЦС ДЗАЦС МЮ РК не є органом державної реєстрації актів цивільного стану, уповноваженим на здійснення державної реєстрації шлюбів між громадянами України. Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 не вважається таким, що перебуває з ОСОБА_1 у шлюбі, зареєстрованому у встановленому законом порядку. Зокрема, в матеріалах цивільної справи відсутнє рішення національного суду, що набрало законної сили, про встановлення факту державної реєстрації шлюбу між ними. Тому ОСОБА_2 також не має права звертатись до суду з заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Підстави для визначення походження дитини від нього відсутні.

З огляду суд висновує про відсутність підстав для встановлення факту народження дитини чоловічої статі ОСОБА_3 в м. Керч АР Крим 28 вересня 2023 року. Тому у задоволенні заяви, поданої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , належить відмовити.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа: Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складений 5 грудня 2024 року.

Суддя: О.Ю. Семенюта