Справа №295/7695/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про забезпечення позову

24.05.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Воробйова Т.А.,

розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1

про забезпечення позову, яка подана у цивільній справі

за позовомОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить:

у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частини нерухомого майна - адмінбудинок з офісом та кафе (реєстраційний номер майна 4924104), загальною площею 238,60 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частини нерухомого майна - адмінбудинок з офісом та кафе (реєстраційний номер майна 4924104), загальною площею 238,60 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що 25.06.1999 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної ради М.Дніпропетровська, відповідний актовий запис № 169, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 ; шлюб рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.11.2006 у справі №2-3565/2006 було розірвано. Після розірвання шлюбу між сторонами не існувало спорів щодо поділу майна, яке було набуто у період перебування у шлюбі. Однак, у березні місяці 2024 року позивач дізналась від відповідача, що 26.01.2005 під час перебування у шлюбі, подружжям було придбано нерухоме майно, а саме, адмінбудинок з офісом та кафе, загальною площею 238,60 кв.м. Вищезазначене майно придбане на ім`я відповідача. Так, 02.03.2024 через мобільний додаток «Вайбер» відповідач повідомив позивача про необхідність в отриманні від неї заяви, яка підлягає нотаріальному посвідченню, певного змісту. Необхідність в наданні позивачем такої заяви відповідач пояснив тим, що він взяв кредит у банку під заставу нерухомого майна, не збирається повертати цей борг банку, і щоб уникнути будь-яких проблем між банком та позивачем у майбутньому, остання повинна надати відповідачу таку нотаріально посвідчену заяву. Відповідач повідомив позивача, що зміст заяви буде зводитись до того, що позивач надає згоду на відчуження (продаж) вищезазначеного майна своєму колишньому чоловіку, на умовах та за ціною, визначеною на його розсуд. Одночасно відповідач попросив позивача надати її паспортні дані, інформацію про зареєстроване місце проживання, та РНОКПП. Позивач таку інформацію надала відповідачу, але без надана копій документів (паспорта, РНОКПП). 04.03.2024 відповідач надіслав зразок такої заяви через мобільний додаток «Вайбер», і відразу після отримання його позивачем, видалив. Отримавши зразок заяви, позивач пішла до приватного нотаріуса, щоб скласти таку заяву, і лише після роз`яснення приватним нотаріусом вимог законодавства щодо змісту та правових наслідків цієї заяви, позивач зрозуміла, що це майно є спільним майном подружжя, про існування якого вона не здогадувалась, і що насправді ця згода не має ніякого відношення до будь-яких кредитів, та позбавлення позивача у майбутньому проблем з банком.У подальшому, звернувшись за правовою консультацією до адвоката, позивач дізналась, що 26.01.2005 у період перебування у шлюбі, відповідач придбав адмінбудинок з офісом та кафе (реєстраційний номер майна 4924104), загальною площею 238,60 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Сєтаком В.Я., реєстровий номер 1583. Отже, спірне майно придбане під час перебування у шлюбі. Право власності було оформлено на відповідача, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.05.2024.Вартість спірного нерухомого майна згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно складає 930540,00 грн. Крім того, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про заборони відчуження об`єкта нерухомого майна відсутні, як і відсутні відомості щодо реєстрації іпотек. Відповідач відмовився надавати будь-які пояснення з цього приводу, запевнюючи позивача, що вона не має до цього майна відношення. Оскільки у період березень-квітень 2024 року позивач мала певні проблеми зі здоров`ям, то тільки наприкінці квітня позивач уклала з адвокатом договір про надання правової допомоги, та звернулась за правовою допомогою для складання та подання даної позовної заяви до суду. З урахуванням вищезазначеного, через довірче відношення позивача до відповідача, останній намагався ввести позивача в оману, щоб отримати від позивача нотаріально посвідчену згоду на продаж спірного майна, що є спільною сумісною власністю, не пояснивши позивачу свої справжні наміри, та приховуючи стільки років інформацію про це майно. Перебуваючи у шлюбі, позивач також повністю довіряла відповідачу, і не дивлячись на те, що мала свій бізнес, робила свій внесок у загальний сімейний бюджет, саме відповідач розпоряджався сімейним бюджетом, вкладав ці гроші, у тому числі, у нерухоме майно, яке купувалось в інтересах сім`ї, для отримання додаткових доходів для сім`ї за рахунок надання в оренду даного майна. Однак, увесь цей період позивач не знала про порушення свого права, оскільки не знала про існування даного нерухомого майна, яке відповідно до ст.60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу. Оскільки добровільно сторони не домовилися про вирішення даного спору, про розмір часток, які мають бути визначені кожному з них, частки майна дружини та чоловіка є рівними, а тому, позивач вважає, що спільне майно необхідно розділити на дві рівні частини, визнавши за позивачем та відповідачем право приватної власності на частину нерухоме майно - адмінбудинку з офісом та кафе (реєстраційний номер майна 4924104), загальною площею 238,60 кв.м, що розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , кожному.

Одночасно з позовною заявою, позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам будь-яких органів, в тому числі місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, іншим суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до будь-яких реєстрів, вчиняти будь-які реєстраційні дії, зокрема, але не виключно реєструвати право власності, право користування, іпотеки, будь-які правочини щодо майна та інші будь-які права щодо майна: адмінбудинку з офісом та кафе (реєстраційний номер майна 4924104), загальною площею 238,60 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , підстави виникнення права власності: договір купівлі-продажу, р. № 1583, 26.01.2005, приватний нотаріус Сєтак В.Я., акт приймання-передачі, Б/Н, 29.04.2005.

Заява обґрунтована тим, що відповідач протягом тривалого часу приховував від позивача наявність даного спірного майна, придбаного у період перебування у шлюбі, за кошти подружжя, в інтересах сім`ї, а отже, майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя. Враховуючи характер та зміст заяви, яку у березні місяці 2024 року відповідач просив позивача оформити, є всі правові підстави вважати, що це мала бути нотаріально посвідчена згода на продаж спірного майна, що є спільною сумісною власністю. Тому, позивач вважає, що вищезазначена заява була потрібна відповідачу для продажу спірного майна, та для того, щоб уникнути у майбутньому будь-яких претензій з боку позивача щодо цього майна. Після відмови позивача в оформленні заяви, відповідач намагався знову ввести позивача в оману, та не визнав того, що це є спільне майно подружжя, і що позивач має на нього майнові права. Заявник вважає, що наразі існує реальна загроза продажу відповідачем спірного майна, оскільки право власності оформлено саме на відповідача, що у подальшому зробить неможливим виконання рішення суду щодо поділу майна подружжя. З урахуванням предмету, підстав позову, дій відповідача, направлених на те, щоб реалізувати спірне майно, та позбавити прав позивача на це майно, заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи взагалі зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду у вказаній справі, якщо останнє бути прийнято на користь позивача. Заявник зазначає, що застосування таких заходів забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист її порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, розгляд заяви проводиться судом у письмовому провадженні, що відповідає вимогам ч.13 ст.7 ЦПК України.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 2 частини 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Пунктами 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, право власності на спірне нерухоме майно оформлено за відповідачем ОСОБА_2 , тому суд вважає, що заявник в заяві про забезпечення позову довела наявність обґрунтованих підстав вважати, що наявні ризики відчуження відповідачем спірного нерухомого майна, у зв`язку з чим ефективний захист та відновлення прав позивача та виконання рішення суду, у разі задоволення позову, може бути утруднене.

Беручи до уваги встановлені під час розгляду заяви обставини суд вважає, що між сторонами дійсно виник спір щодо нерухомого майна, беручи до уваги зміст та обсяг заявлених вимог, те, що предметом позову є поділ спільного майна колишнього подружжя, захід забезпечення позову, який просить застосувати заявник, є співмірним із заявленими позовними вимогами, тому, на думку суду, невжиття заходів забезпечення позову в даній справі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, яке може бути ухвалено за результатами судового розгляду, а тому суд дійшов висновку про можливість застосувати в даній справі заходи забезпечення позову, а відтак заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 149-154, 260, 353 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву про забезпечення позову - задовольнити.

Заборонити державним реєстраторам будь-яких органів, в тому числі місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України, а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, іншим суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до будь-яких реєстрів, вчиняти будь-які реєстраційні дії, зокрема, але не виключно реєструвати право власності, право користування, іпотеки, будь-які правочини щодо майна та інші будь-які права щодо майна: адмінбудинку з офісом та кафе (реєстраційний номер майна 4924104), загальною площею 238,60 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , підстави виникнення права власності: договір купівлі-продажу, р. № 1583, 26.01.2005, приватний нотаріус Сєтак В.Я., акт приймання-передачі, Б/Н, 29.04.2005, власник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Примірник ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням її копії учасникам справи також направляється до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради для вжиття відповідних заходів щодо її виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Строк пред`явлення для виконання ухвали три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Т.А. Воробйова