МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ_______
Справа №212/8921/14-ц
Пр. №6/521/656/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Сегеди О.М.,

при секретарі - Ткач А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді за матеріалами заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Реалайнс Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмежено відповідальністю «Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У листопаді 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Реалайнс Фінанс» (далі - ТОВ «Реалайнс Фінанс») звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмежено відповідальністю « ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Малиновського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2024 року, заявуТОВ «Реалайнс Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження було передано на розгляд судді Сегеді О.М., яка отримана суддею 26 листопада 2024 року та призначено судове засідання.

02 грудня 2024 року боржником ОСОБА_1 до суду подано заяву про відвід судді Сегеди О.М., посилаючись на те, що суддею Малиновського районного суду м. Одеси було винесено рішення від 13 березня 2017 року, яким були задоволенні позовні вимоги по цивільній справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначив, що цивільну справу за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суддею Сегедою О.М. було розглянуто упереджено без урахування усіх обставин в 2017 році, а 29 липня 2020 року Малиновським районним судом м. Одеси (суддя Сегеда О.М.) видано виконавчий лист за межами розумного строку.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що суддя Сегеда О.М. була упередженою при розгляді цивільної справи №212/8921/14-ц та винесла своє рішення, тому у нього, як сторони виникають об`єктивні сумніви, щодо постановлення законного рішення з боку судді Сегеди О.М. в межах заяви ТОВ «Реалайнс Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, заявник ОСОБА_1 просив задовольнити відвід головуючому судді Сегеді О.М. (а.с. 111-114).

Учасники справи в судову засідання не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлялись відповідно до вимог ст.128 ЦПК України.

Дослідивши подану заяву, надавши оцінку заявленому відводу, суд вважає, що підстави для заявленого відводу відсутні.

Згідно ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

За таких обставин, з врахуванням наведеного, а також тієї обставини, що участь сторін не визнавалась суддею обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути вказану заяву без повідомлення учасників справи.

Так, відповідно до положень ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною 3 ст. 39 ЦПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, в обґрунтування наявності підстав для відводу головуючого у справі - судді Сегеди О.М., Івченко В.Б. фактично зазначає про незгоду з рішенням судді, а саме з рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 09 листопада 2017 року та постановою Верховного суду від 21 березня 2018 року, яким були задоволенні позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 1497041,78 грн. та стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 3654,00 грн. (т. 2 а.с. 6-9, 163, 164-176, 232-235).

Разом з тим, вказані доводи заявника на переконання суду, жодним чином не свідчать про можливу упередженість та безсторонність судді Сегеди О.М. при розгляді заяви про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та не є підставою для її відводу, що визначена ст. ст. 36, 37 ЦПК України, у зв`язку з чим подана заява невмотивована, що суперечить ст. 39 ЦПК України.

Головна мета відводу (самовідводу) - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи; запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини «Ветштайн проти Швейцарії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, відповідно до ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України суд вважає, що заявлений відвід є необґрунтованим.

Відповідно до ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

За таких обставин, дослідивши заяву, перевіривши матеріали справи, враховуючи також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що заявником не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в неупередженості судді Сегеди О.М. при розгляді даної цивільної справи.

Отже, розглянувши питання про відвід судді Сегеди О.М., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений відвід задоволенню не підлягає, оскільки підстав для відводу судді, передбачених вищенаведеними положеннями чинного процесуального законодавства України, не встановлено.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді за матеріалами заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Реалайнс Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмежено відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М. Сегеда