Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2024 р. Справа753/2772/24

Провадження2/153/164/24-ц

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №753/2772/24 за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,

В С Т А Н О В И В :

06 травня 2024 року за вхід.№2903 до Ямпільського районного суду Вінницької області надійшла цивільна справа №753/2772/24 за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 07 травня 2024 року прийнято до свого провадження та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, розгляд призначено на 27 травня 2024 року з повідомленням, однак без виклику сторін.

Представник Моторно (транспортного) страхового бюро України звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, в якому просить суд стягнути із відповідача на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України 31471 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також 3028 грн. судового збору. На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 19 серпня 2017 року о 04.30 на автодорозі Житомир-Могилів-Подільський,96 км сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля MERCEDES-BENZ державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_1 . Відповідач здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який рухався по проїзній частині в попутному із автомобілем напрямку. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_2 від отриманих травм загинув на місці пригоди. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 09.11.2017 ДТП сталося внаслідок порушення пішоходом ОСОБА_3 п.4.1, п.4.4, п.4,14.а ПДР України. Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 09.11.2017 кримінальне провадження було закрито в зв`язку з встановленням відсутності в діях відповідача складу кримінального правопорушення. В порушенні умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» цивільно-правової відповідальності за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ОСОБА_1 на момент ДТП застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Представник потерпілої особи дочка ОСОБА_4 загиблого пішохода звернулась до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до Наказу №5850 від 15.06.2018 та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір регламентної виплати склав 31471грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення №909278 від 18.06.2021. Представник позивача стверджує, що відповідно до ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку зі смертю потерпілого, страхове відшкодування виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Отже, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Таким чином, позивачем були понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою в розмірі 31471 грн. Також представник позивач звертає увагу суду на те, що відповідно до вимог ст.1187 ЦКУ - шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Отже, особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки є те, що володілець такого джерела зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду незалежно від його вини. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належить непереборна сила та умисел потерпілого. Представник позивач зазначає, що даний висновок особливий тим, що відповідальність за завдану шкоду настає навіть у випадку наявності вини потерпілої особи. Мова у даному випадку йде, як правило, про наїзд на пішохода. Це зумовлено тим, що у випадку взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки шкода відшкодовується на загальних підставах. Фактично водієві від такої відповідальності ніяк не можна ухилитися. Таким чином до МТСБУ у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від ОСОБА_1 компенсації у повному обсязі регламентної виплати - матеріальної шкоди, заподіяної потерпілій особі (дочці загиблого) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивачем було понесено витрати, пов`язані з регламентною виплатою в розмірі 31 471 грн. З метою врегулювання спору в досудовому порядку представником позивача 16.04.2020 було направлено відповідачу претензію, яка була залишена останнім без виконання. Враховуючи небажання відповідача в досудовому порядку вирішувати питання щодо повернення зазначеної вище суми, вони змушені звернутися до суду.

Сторони у судове засідання не з`явилися, так як не викликалися. Про дату та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином. 14.05.2024 за вхід. №3088 від представник позивача надійшло клопотання, в якому просила справу розглянути за відсутності представника за наявними у справі матеріалами. Відповідач ОСОБА_1 відзив на позовну заяву не подав, хоча про день розгляду справи повідомлявся належним чином - рекомендованим повідомленням вих..№640, яке отримано.

Відповідно до ч.3 ст.223, ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Заяви, клопотання: клопотання представника позивача про розгляд справи у відсутність представника позивача та підтримання позовних вимог (а.с.57).

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, про що постановлено ухвалу окремим процесуальним документом.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії Постанови про закриття кримінального провадження від 09.11.2017 (а.с.9-10) судом встановлено, що кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000331 від 19.08.2017, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.238 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Речовий доказ - автомобіль марки «MERCEDES-BENZ Sprinter» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернуто власнику.

Із копії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 07.05.2018 (а.с.11) судом встановлено, що 19.08.2017 о час ДТП: 04.30 хв. на автодорозі «Житомир-Могилів-Подільський» 96 км водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «MERCEDES-BENZ Sprinter» державний номерний знак НОМЕР_1 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внаслідок ДТП ОСОБА_2 від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди.

Із копії заяви про долучення документів до справи на виплату страхового відшкодування від 24.05.2018 (а.с.12) судом встановлено, що на адресу МТСБУ представником ОСОБА_4 надіслано вказану заяву.

Із копії заяви про виплату страхового відшкодування (а.с.12 зворотній бік) судом встановлено, що представник ОСОБА_4 звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, а саме витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника у сумі 31471 грн.

Із копії довіреності від 10.04.2018 (а.с.13) судом встановлено, що ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діють виключно в її інтересах та яким надано право підписувати та подавати позовні заяви, повідомлення про настання ДТП, заяви на виплату страхового відшкодування, заяви, отримувати всі судові, медичні та будь-які інші необхідні документи, в тому числі ті, що мають персональні та/або медичні дані та/або конфіденційну інформацію, давати усні пояснення, знімати копії документів судової справи, вчиняти всі процесуальні дії, що пов`язані з визнанням повністю або частково позову, повною або частковою відмовою від позовних вимог, зміною предмета позову, отримувати рішення суду, оскаржувати рішення суду в апеляційній та касаційній інстанціях та інше. Довіреність дійсна до10.04.2021.

Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 28.07.2017 (а.с.14) судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Хомутинці Калинівського району Вінницької області помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 04.11.1988 (а.с.14 зворотній бік) судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в селищі міського типу Стрижавка Вінницького району Вінницької області народилася ОСОБА_4 (рос.мова), батьком якої записаний ОСОБА_2 (рос.мова).

Із копії довідки виданої виконавчим комітетом Хомутинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області вих..№173 від 10.04.2018 (а.с.15) судом встановлено, що ОСОБА_2 до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) проживав і був прописаний по АДРЕСА_1 .

Із копій фіскальних чеків від 19.08.2017, 10.04.2018, 20.04.2018 (а.с.16 та зворотній бік) судом встановлено, що ОСОБА_4 витратила 31471 гривню витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника.

Із копії свідоцтва про державну реєстрації фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_4 (а.с.17) судом встановлено, що ОСОБА_9 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 11.07.2007.

Із копії свідоцтва про державну реєстрації фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_5 (а.с.17 зворотній бік) судом встановлено, що ОСОБА_10 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 03.11.1998.

Із копії заяви ОСОБА_11 від 30.05.2018 адресованої генеральному директору МТСБУ (а.с.18) судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на лист №3.1-05/15861 від 21.05.2018 номер справи МТ СБУ 50147 повідомив про відсутність чинного на дату ДТП договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного на керований ним транспортний засіб, та відсутність взаєморозрахунку з учасником ДТП.

Із копії наказу «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_2 » №5850 від15.06.2018 МТСБУ (а.с.19) судом встановлено, що представнику ОСОБА_4 - ОСОБА_6 наказано сплатити на рахунок ОСОБА_6 31471 гривню за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Із копії довідки №1 від 05.06.2018 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а.с.19 зворотній бік) судом встановлено, що розмір відшкодування за померлого ОСОБА_2 складає 31471 грн. - витрат на поховання.

Із копії платіжного доручення №909278 від 18.06.2018 (а.с.20) судом встановлено, що ОСОБА_6 перераховано 31471 грн., призначення платежу - виплата по справі №50147, згідно наказу №5850 від 15.06.2018.

Із копії централізованої бази даних МТСБУ (а.с.21) судом встановлено, що пошук наявності чинного договору внутрішнього страхування за параметрами транспортного засобу НОМЕР_1 від 19.08.2017 не дав результатів.

Із повідомлення МТСБУ вих..№3.1-05/19705 від 19.06.2018 (а.с.22) судом встановлено, що головним експертом відділу регламентних виплат МТСБУ на адресу ОСОБА_1 надіслано вимогу про добровільну виплату шкоди у сумі 31471 грн.

Із копії заперечення на вимогу щодо сплати грошових коштів (а.с.23) від 13.07.2018 судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до МТСБУ із вказаним запереченням, в якому вказав, що він категорично не згоден із їхніми вимогами щодо наявності в нього грошового обов`язку перед ними, вважає їхні вимоги необґрунтованими та безпідставними.

Із копії посвідчення водія (а.с.23 зворотній бік) судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 05.05.2015 отримав посвідчення водія на категорії А1, А, В1, В, С1, С, С1Е, СЕ.

Із копії претензії про регресні вимоги вих..№СУ/50147/4 від 16.04.2020 (а.с.24) судом встановлено, що ТОВ «Юридична компанія «Старк Україна» на адресу ОСОБА_1 та МТСБУ направлено претензію про регресні вимоги (сума регресної вимоги 31471 грн.), просило ОСОБА_1 протягом семи днів з моменту отримання цієї Претензії в добровільному порядку компенсувати МТСБУ витрати в сумі 31471 грн. та сплатити на рахунок МТСБУ вказану суму боргу.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків:

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за заподіяння позадоговірної шкоди встановлено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, частиною 5 статті 1187 ЦК України закріплено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вказано, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Тлумачення ч.2 ст.1187 ЦК України свідчить про те, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Тобто нормами ч.2 ст.1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець.

Отже в результаті зазначеного ДТП було здійснено наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який від отриманих тілесних ушкоджень помер. Відповідно до товарних чеків від 19.08.2017, 19.08.2017, 10.04.2018 та 20.04.2018 витрат на поховання та спорудження надгробного пам`ятника становлять 31471 грн. (без врахування одного товарного чеку від 19.08.2017 на загальну суму 2110 грн.).

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.п. «а» п.41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Представник доньки пішохода ОСОБА_2 з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою.

У зв`язку з настанням події, передбаченої до п.п.«а» п.41.1. ст.41 Закону МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 31 417 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 909278 від 18 червня 2018 року.

Відповідно до норм ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно зі статтею 6 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до підпункту 38.2.1. пункту 38.2. ст.38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

16 квітня 2020 року МТСБУ звернулось до відповідача з претензією про регресні вимоги, понесені у зв`язку з проведенням регламентної виплати потерпілій. В добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ, що підтверджується листом про претензію від 16.04.2020 року за № СУ/50147/4.

Відповідно до ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована, а позивач відшкодував потерпілій особі завдану шкоду, МТСБУ має право вимоги до відповідача, як до водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

У зв`язку з виплатою позивачеві страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, що виникли у зв`язку із завданням шкоди.

Крім того, з метою досудового врегулювання спору відповідачу було направлено досудову вимогу з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування, але жодних грошових коштів на рахунок позивача відшкодовано не було.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено, а тому у порядку ст.141 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у сумі 3028 гривень згідно платіжної інструкції №978408 від 24.01.2024.

Керуючись ст.ст.3, 4, 5, 6, 10, 12, 17, 89, 95, 133, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 274, 279, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1166, 1187, 1191ЦК України, ст. 22, 41 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, ( Русанівський бульвар,8, місто Київ, 02002) - 31471 (тридцять одна тисяча чотириста сімдесят одна ) гривня 00 копійок шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України, ( Русанівський бульвар,8, місто Київ,02002) - 31471 гривню шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 3028 гривень, а всього 34499 (тридцять чотири тисячі чотириста дев`яносто дев`ять) гривень.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т. В. Гаврилюк