ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________________________________________
Провадження №2/756/1093/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.,

за участю секретаря Загороднюк В.В.,

представника позивача адвоката Сметани В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Одинадцята київська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, та була заведена спадкова справа на підставі заяви доньки померлої ОСОБА_2 .

Як зазначає позивач, вона також належить до кола спадкоємців після смерті ОСОБА_3 з огляду на складений останньою заповіт посвідчений 06.02.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Капровою Н.Ю. на земельну ділянку кадастровий номер :78:400:0025 розташовану за адресу АДРЕСА_1 та будь-які будинки з будівлями та спорудами розташовані на ній, та заповіт посвідчений 09.02.2017 державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Васильєвою О.В. на квартиру АДРЕСА_2 .

Маючи намір прийняти спадщину позивач звернувся до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте йому було відмовлено з підстав пропуску встановленого законодавством строку для прийняття спадщини, а також відсутністю належним чином оформленої заяви та документів на підтвердження родинних відносин з померлою та права власності померлої на майно.

Як зазначає позивач, вказаний строк пропущено з поважних причин, оскільки він не був повідомлений про наявність заповітів складених померлою на його ім`я, а дізнався про їх наявність від доньки померлої вже після пропущення встановленого строку.

У зв`язку із викладеним, позивач просить суд визнати поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини за заповітом та визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 терміном в три місяці з часу набрання рішенням законної сили.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15.11.2023 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 13.03.2024, підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не надав, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся.

Заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05.05.2003 (а.с.18), посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Адаменком О.І., ОСОБА_3 купила земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,0998 га, розташовану на території КДТ «ІНФОРМАЦІЯ_3», яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, надану для дачного будівництва, та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія КВ №144156 виданого 04.07.2003 Головним управлінням земельних ресурсів КМДА (а.с.19).

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 07.06.2002, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є., ОСОБА_3 купила двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 (а.с.20).

Як убачається із заповіту складеного 06.02.2017 ОСОБА_3 , належну їй земельну ділянку № НОМЕР_1 , кадастровий номер :78:400:0025, площею 0,0998 га, розташовану на території КДТ «ІНФОРМАЦІЯ_3», яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та будь-які будинки з відповідними будівлями та спорудами, які розташовані на цій земельній ділянці, вона заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Як убачається із заповіту складеного 09.02.2017 ОСОБА_3 , належну їй квартиру АДРЕСА_2 , вона заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія

НОМЕР_2 виданим 01.02.2022 Київським міським відділом державної реєстрації смерті ЦМУ МЮ (м. Київ) (а.с. 9).

З матеріалів спадкової справи №797/2020 заведеної щодо майна померлої ОСОБА_3 убачається, що її було відкрито на підставі заяви доньки померлої - ОСОБА_2 , яка у встановлений законом строк 29.09.2020 звернулася до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори та прийняла спадщину за законом (а.с.53-103).

У судовому засіданні представник позивача повідомив, що про факт відкриття спадщини позивач довідався тільки 15.10.2021.

Постановою державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Тютюн І.М. від 11.01.2022 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні її заяви від 05.01.2022 та видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на вищевказані квартиру та земельну ділянку, у зв`язку із пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини, а також відсутністю належним чином оформленої заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, документів на підтвердження родинних відносин з померлою та оригіналів документів на підтвердження права власності померлої на спадкове майно (а.с.14).

Позивач повторно зверталась до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявами від 12.06.2023 та 05.07.2023 про видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом, проте листами Одинадцятої київської державної нотаріальної контори від 27.06.2023 та 13.07.2023 позивачу було роз`яснено щодо неможливості видачі на її ім`я свідоцтв про право на спадщину внаслідок пропуску нею строку для подання заяви про прийняття спадщини, а також відсутністю належним чином оформленої заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, документів на підтвердження родинних відносин з померлою та оригіналів документів на підтвердження права власності померлої на спадкове майно (а.с.15,17).

В подальшому, у листопаді 2021 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до Київської міської ради про поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини, проте рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29.03.2023 у задоволенні позовних вимог було відмовлено з підстав звернення з позовною заявою до неналежного відповідача та неправильного обрання способу захисту.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що позивач довідався про наявність заповітів, вчинених спадкодавцем ще у листопаді 2021 року.

У судовому засіданні представник позивача не зміг належним чином підтвердити, коли саме позивач став обізнаний про наявність заповітів.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач, вдруге звернувся до суду із позовною заявою у листопаді 2023 року, хоча достеменно знав про факт відкриття спадщини ще у 2021 року.

За приписами ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1 та 2 ст. 1268 ЦК Українипередбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України).

Згідно ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК Українидо поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через зволікання, без будь - яких об`єктивних перешкод, то правові підстави для встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відсутні.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При зверненні до суду із позовною заявою, позивач вказував на те, що йому не було відомо про зміну зареєстрованого місця проживання спадкодавця тому вважав, що оскільки зареєстроване місце проживання збігається із зареєстрованим місцем проживання спадкодавця, то звертатися із заявою про прийняття спадщини, в силу закону не потрібно.

В той же час, ч. 1 ст. 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, конструкція статті 1269 ЦК України свідчить про те, що лише спадкоємець, який проживав спільно із спадкодавцем вважається таким, що прийняв спадщину, в силу спільного проживання на підставі норм чинного законодавства.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач та спадкодавець перебувають у родинних стосунках, а позивач, будучи необізнаною станом на серпень 2020 року про складені на його ім`я заповіти, мав право на спадкування за законом в силу спільного проживання.

Таким чином, твердження позивача не узгоджуються з нормами чинного законодавства та не свідчать про поважність причин пропуску встановленого строку, який повинен бути доведений саме стороною позивача.

Як вже було зазначено вище, позовна заява обґрунтована припипущенням позивача про те, що він фактично прийняв спадщину, однак за відсутності достеменних відомостей про свій статус (спадкоємець за заповітом), він спадщину на підставі зазначених обставин прийняти не міг.

Отже, на думку суду, наявність саме зазначеної причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини є недоведеною, тому судом до уваги не беруться.

Наявність зазначених позивачем карантинних обмежень, само по собі не свідчить про неможливість звернення позивача до будь - якого нотаріуса України із відповідною заявою встановленої форми.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини був ним пропущений з поважних причин, оскільки позивач мав реальну можливість звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини, чого у встановлений законом строк свідомо не зробив.

Так, з пояснень представника позивача наданих в судовому засіданні убачається, що позивачу стало відомо про наявність заповітів на його ім`я ще 15.10.2021, при цьому із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину він звернувся тільки 05.01.2022, будь-яких доказів на підтвердження поважності причин такої затримки суду не надав.

Отримавши постанову державного нотаріуса від 11.01.2022, у якій було роз`яснено причини відмови позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину, позивач не усунув недоліків наведених у ній, а продовжив звертатися до нотаріальної контори з тотожними заявами.

Крім того, як було встановлено судом, позивач звертався до суду з позовом про поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини, проте рішенням суду від 29.03.2023 йому було відмовлено у його задоволенні з посиланням на звернення з позовом до неналежного відповідача та неправильне обрання способу захисту, рішення позивачем не оскаржувалося, в подальшому з даним позовом оформленим належним чином позивач звернувся тільки у листопаді 2023 року, без зазначення будь-яких поважних причин такого зволікання.

Під час розгляду справи, за позовом позивача, поданого у листопаді 2021 року сторона позивача не скористалася своїм правом на звернення до суду із заявою про заміну неналежного відповідача належним, тобто, діяв на власний розсуд.

Посилання позивача на його необізнаність з наявністю заповітів внаслідок несвоєчасного повідомлення спадкоємцем, напружені стосунки з донькою померлої, тривалість збору документів як на поважні причини пропуску визначеного строку не підтверджені належними доказами і не можуть бути визнані судом такими, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача щодо подачі заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи зазначене, проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (дата народження невідомо, РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_5 ), третя особа: Одинадцята київська державна нотаріальна контора (м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 2-Д) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 28.06.2024.

Суддя: Олексій ДИБА