Справа № 450/1612/21 Провадження № 6/450/74/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

з участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся в суд із клопотанням, у якому просив звернути стягнення на нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_2 , а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивував клопотання тим, що на його виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 73456731 щодо примусового виконання виконавчих листів Пустомитівського районного суду Львівської області № 450/1612/21, виданого 08 серпня 2022 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 665537 грн. 14 коп., № 450/2605/20, виданого 27 липня 2021 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 заборгованості у розмірі 26400 доларів США.

В ході виконавчих дій встановлено, що у боржника відсутні грошові кошти для повернення заборгованості стягувачам та на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 28 листопада 2023 року та 18 січня 2024 року він звернувся до служби у справах дітей Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області, як органу опіки та піклування, з проханням розглянути питання про примусову реалізацію житла, право користування яким має неповнолітня дитина. Листом № 152 від 23 січня 2024 року йому відмовлено у наданні такого дозволу. Крім цього вказав, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає разом із матір`ю ОСОБА_6 . Враховуючи наведене, просив клопотання задовольнити та звернути стягнення на вказане майно.

27 травня 2024 року від заінтересованої особи ОСОБА_2 надійшла заява про долучення письмових доказів.

В судовому засіданні 27 травня 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. надав пояснення аналогічні викладеним мотивам клопотання, яке підтримав і просив задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні клопотання заперечив, вказав про наявність у нього іншого майна, яким бажає погасити заборгованість. Зазначив, що спірний житловий будинок є єдиним місцем проживання його та сина.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_5 ОСОБА_1 подане клопотання підтримав, просив таке задовольнити.

Заслухавши пояснення наявних учасників, розглянувши матеріали клопотання, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 19 серпня 2022 року відкрито виконавче провадження № 69688518 на підставі виконавчого листа № 450/1612/21, виданого 08 серпня 2022 року Пустомитівським районним судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 основної суми заборгованості в загальному розмірі 10648,49 доларів США., що згідно з офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення 26 травня 2022 року становить 311520 грн. 51 коп., 10648,49 Євро, що згідно з офіційним курсом НБУ на день ухвалення рішення 26 травня 2022 року становить 332033 грн. 76 коп., судових витрат у розмірі 21982 грн. 87 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М. від 17 листопада 2023 року відкрито виконавче провадження № 73372092 на підставі виконавчого листа № 450/2605/20, виданого 27 липня 2021 року Пустомитівським районним судом Львівської області, про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 22000 доларів США та 2000 Євро боргу згідно договору позики, 3873 грн. 64 коп. судового збору.

28 листопада 2023 року заявником подано до служби у справах дітей Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області вимогу виконавця про надання дозволу на реалізацію житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована неповнолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням № 152 Комісії з питань захисту прав дитини Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області від 23 січня 2024 року приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Білецькому І.М. відмовлено у наданні такого дозволу.

Згідно зі ст.124 Конституції України та ст.18 ЦПК України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (ч. 1 ст. 48 Закону).

В силу ст. 84 ЗУ «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У відповідності до частини третьої статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Згідно з частиною другою статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

За статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Зі змісту абзацу сьомого пункту 3 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 червня 2016 року № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431 (далі Порядку реалізації майна), у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із копією дозволу органів опіки та піклування або відповідним рішенням суду (в електронній або паперовий формі).

Пунктом 28 розділу VІІІ Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 04 квітня 2012 року № 512/5, визначено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої п. 9 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

У постанові від 26 жовтня 2021 року у справі № 755/12052/19 (провадження № 14-113цс21) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що на відміну від виконання судових рішень, які безпосередньо передбачають звернення стягнення на конкретно визначене житлове приміщення у конкретно визначений спосіб, для інших судових рішень, які передбачають загальне право стягнення боргу (в тому числі солідарного) з боржника (його поручителя) на визначену суму зобов`язань, отримання держвиконавцем відповідного дозволу органу опіки та піклування є обов`язковим в силу самого факту існування права власності або права користування неповнолітньої дитини щодо нерухомого майна, яке реалізується в рамках виконавчого провадження. Захист відповідних прав неповнолітньої дитини забезпечує орган опіки та піклування в межах своїх повноважень, приймаючи рішення про надання зазначеного дозволу або відмову у наданні зазначеного дозволу держвиконавцю, а також суд у випадку звернення до нього уповноваженої особи щодо дій держвиконавця та/або органу опіки та піклування.

На думку Великої Палати Верховного Суду державний чи приватний виконавець повинен звернутися до органу опіки та піклування з метою отримання дозволу на реалізацію житлової нерухомості, право на користування яким мають діти.

У випадку відмови органу опіки та піклування виконавець, з метою виконання судового рішення та забезпечення дотриманням прав дітей, повинен звернутися до суду.

Як попередньо встановлено, приватний виконавець Білецький І.М. звертався до органу опіки і піклування для отримання дозволу на реалізацію вищезгаданого будинку, в чому йому відмовлено. Таким чином, ним реалізовано передбачений законом механізм реалізації майна боржника, у якому зареєстроване місце проживання неповнолітньої дитини.

З наведеного вбачається, що з метою усунення обставин, які роблять неможливим виконання рішення суду, а саме відсутності дозволу або відмові органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна, право власності або право користування яким мають діти, виконавець може звернутися до суду з заявою (поданням) про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, в якому зареєстровані діти, яка повинна бути розглянута судом в порядку, встановленому в статті 435 ЦПК України.

Частина 1 ст. 435 ЦПК України передбачає, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 15 лютого 2023 року у справі № 2-537/11 зробив висновок, згідно якого під час розгляду заяви (подання) суд повинен оцінювати через призму дотримання прав та інтересів дітей добросовісність дій боржника, а саме: з якого часу діти зареєстровані в спірному приміщенні; чи дотримано встановлений чинним законодавством порядок їх реєстрації та вселення у спірне приміщення; чи є спірне приміщення єдиним місцем їх постійного проживання; чи наявне інше приміщення у дітей чи їх батьків або осіб, які їх замінюють, яке може використовуватись як постійне місце проживання; яка ступінь споріднення має місце між дітьми та боржником та інші обставини.

Як вбачається з мотивів клопотання заявник зазначає, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не проживає у вказаному житловому будинку, оскільки фактично проживає разом із матір`ю за адресою АДРЕСА_2 .

З приводу вказаних тверджень суд зазначає, що місце проживання особи це юридичний термін, у якому йдеться про юридично оформлене місце, в якому індивідуум має постійне та довгострокове помешкання.

За п. 12 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання (перебування) особи це внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Слід вказати, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором.

Серед документів на підтвердження місця реєстрації особи є зокрема паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, витяг з реєстру територіальної громади.

Як вбачається з відповіді № 02-14911 Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області від 12 травня 2023 року, за адресою АДРЕСА_3 , зареєстровані ОСОБА_2 , який є власником житлового будинку, та його син ОСОБА_3 , 2007 року народження.

З довідки про реєстрацію місця проживання особи № 340 від 17 лютого 2021 року вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , з 11 жовтня 2011 року по даний час.

Крім цього, заявником не долучено доказів на підтвердження перебування у приватній власності матері неповнолітнього ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_4 , житлові умови якої не досліджені, висновку служби у справах дітей, щодо можливості належного зростання та виховання дитини за вказаною адресою, суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження перебування у приватній власності батьків неповнолітнього ОСОБА_3 іншого нерухомого майна для його проживання.

Відтак, звертаючись із клопотанням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, заявником не надано суду доказів на підтвердження дотримання прав та інтересів дитини.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні клопотання приватного виконавця Білецького І.М. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 18, 260, 261, 435 ЦПК України, ст.ст. 1, 2, 18, 37, 48, 84 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволені клопотання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 28 травня 2024 року.

Суддя Мусієвський В.Є.