Номер провадження: 22-ц/813/3997/24
Справа № 496/8739/23
Головуючий у першій інстанції Горяєв І.М.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою адвоката Сокалюка Всеволода Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 03 січня 2024 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання домоволодіння спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та поділ в натурі домоволодіння, визнання недійсним договору дарування житлового будинку, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Сокалюк Всеволод Петрович звернувся до Біляївського районного суду Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , в якій просив про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання домоволодіння спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та поділ в натурі домоволодіння, визнання недійсним договору дарування житлового будинку, стягнення моральної шкоди (а.с. 2-10).

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 03 січня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 було визнано не поданою та повернуто позивачу (а.с. 43-44).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, адвокат Сокалюк Всеволод Петрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та направити матеріали справи до Біляївського районного суду Одеської області для відкриття провадження у справі та розгляду справи. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що ухвала суду першої інстанції порушує право позивача на доступ до справедливого суду, оскільки остання у свою чергу сплатила досить велику суму судового збору за звернення до суду із позовною заявою та заявою про забезпечення позову, натомість суд обмежив доступ до судового захисту. При цьому, апелянт вказує, що суд за формальних підстав відмовив ОСОБА_1 у її праві на доступ до справедливого суду, не прийнявши до розгляду позовну заяву.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Частиною 2 ст. 369 ЦПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу про повернення заяви розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Апеляційне провадження за скаргою адвоката Сокалюка Всеволода Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 03 січня 2024 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання домоволодіння спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та поділ в натурі домоволодіння, визнання недійсним договору дарування житлового будинку, стягнення моральної шкоди, було відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не виконав вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху та не усунув недоліки такої заяви, а саме не надав звіту про оцінку спірного нерухомого майна та, у разі неможливості визначити вартість майна, відсутнє належним чином оформлене клопотання позивача про розстрочення або відстрочення сплати судового збору (а.с. 43).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд, задовольняючи апеляційну скаргу, вважає за потрібне зазначити наступне.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Статтею 175 ЦПК України визначені вимоги до оформлення позовної заяви. Так, позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Відповідно до п.п. 2, 9 та 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

З матеріалів справи вбачається, що, звертаючись до суду із позовом, позивач визначила ціну позову у розмірі 450000 гривень та просила:

1) встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з лютого 2005 року за адресою: АДРЕСА_1 , а з 2011 року за адресою: АДРЕСА_2 ;

2) визнати житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 202,4 кв.м, житловою площею 65 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

3) визнати договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 202,4 кв.м, житловою площею 65 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 28 серпня 2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Кропивницього міського нотаріального округу Вишня І.В.,недійсним;

4) визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, загальною площею 202,4 кв.м, житловою площею 65 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

5) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості компенсації за моральну шкоду 100000 гривень (а.с. 9 зворот).

Здійснюючи розрахунок судового збору, сторона позивача виходила з того, що позов налічує 1 вимогу майнового характеру, 3 вимоги немайнового характеру та вимогу про стягнення моральної шкоди. Вартість спірного будинку позивач оцінила в 700000 гривень, визначивши 1/2 частину від цієї суми 350000 гривень (а.с. 8 зворот). При цьому, позивач сплатила судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 9404,8 грн (а.с. 1) та надала детальний розрахунок суми вказаного судового збору в позовній заяві (а.с. 8 зворот - 9).

Залишаючи без руху позовну заяву, суд першої інстанції в ухвалі від 28 грудня 2023 року зазначив, що позивач документально не підтвердила вказану ціну позову та суду незрозуміло чим керувався позивач, зазначаючи вказану ціну позову. При цьому, суд першої інстанції вказав, що ціна позову повинна відповідати дійсній ринковій вартості майна на момент подачі позову. Власники або користувачі мають можливість безперешкодно зробити оцінку майна. З огляду на це, суд першої інстанції надав строк для усунення недоліків позовної заяви (10 днів), а саме для надання доказів на підтвердження вартості майна на момент звернення до суду з позовом, на підставі яких можливо буде визначити ціну позову та правильно розрахувати суму судового збору до сплати (а.с. 33-34).

03 січня 2024 року представник позивача подав до суду клопотання про усунення недоліків, в якому зазначив, що вартість спірного будинку позивачка оцінує в розмірі 700000 гривень, оскільки не має можливості безперешкодно провести оцінку майна через обставини, що зазначені в позові. На час спільного проживання сторін, як зазначає представник позивача, будинок оцінювався ними саме приблизно у таку суму, про що зможе підтвердити відповідач у судовому засіданні (а.с. 41).

Того ж дня, посилаючись на те, що недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, усунені не були, суд першої інстанції на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України повернув позовну заяву позивачу (а.с. 43-44).

Разом з тим, відповідно до положень ч. 2 ст. 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. Крім того, за змістом практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Гергел і Георгета Стоїческу» від 26 липня 2011 року, «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Вказаного при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не врахував, як і не врахував того, що позивач надала до суду докази сплати судового збору у розмірі 9404,8 грн (що складає 2/3 ставки максимального збору, встановленого для фізичних осіб відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), обґрунтувавши вказану суму у позові, а тому, апеляційний суд вважає передчасними висновки суду першої інстанції щодо повернення позовної заяви позивачу, оскільки питання щодо доплати судового збору може бути вирішено безпосередньо за результатами розгляду справи по суті спору.

Згідно з ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції дійшов передчасних висновків щодо повернення позовної заяви позивачу, апеляційний суд, задовольняючи апеляційну скаргу, скасовує оскаржувану ухвалу та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Сокалюка Всеволода Петровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 03 січня 2024 року скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік