Ухвала

Іменем України

27 травня 2024 року

м. Київ

справа № 759/18098/14-ц

провадження № 61-7428ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року в складі судді: Зайця Т. О., та постанову Київського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року (повний текст складено 22 квітня 2024 року) в складі колегії суддів: Кафідової О. В., Оніщука М. І., Шебуєвої В. А., в справі за заявою ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року:

позов ОСОБА_2 задоволено частково.

стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття;

стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

У жовтні 2023 року ОСОБА_2 звернулась з заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

Заява мотивована тим, що відповідно до довідки Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Київ) виконавчий лист було втрачено.

ОСОБА_2 просила:

видати дублікат виконавчого листа у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва в складі судді Єросової І.Ю., від 17 жовтня 2023 року в задоволені заяви ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

згідно довідки Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві від 18 вересня 2023 року, яку надає заявник, виконавчий лист № 2/759/907/15 виданий 04 лютого 2015 року. Святошинським районним судом м. Києва втрачений при пересиланні засобами поштового зв`язку;

підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата та подання відповідної заяви в межах строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Під час розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого документа суд зобов`язаний з`ясувати, чи є чинним рішення суду та чи не було скасовано, чи виконано рішення повністю або частково, чи не призведе видача дубліката виконавчого документа до отримання стягувачем неналежного; також суд має встановити, за яких обставин та ким втрачено виконавчий документ. Якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дублікату втраченого виконавчого документу повинно бути додано довідки органів зв`язку або державного виконавця;

строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився, оскільки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тому заяву про видачу дубліката виконавчого листа слід залишити без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року:

апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 задоволено;

ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення;

заяву ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа задоволено;

видано дублікат виконавчого листа у справі 3759/18098/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що:

суд, який розглядав справу, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат замість втраченого оригіналу таких документів. Тобто питання видачі дублікату, зокрема, і виконавчого листа може вирішуватись у випадку втрати його оригіналу;

питання про видачу дублікату виконавчого листа може вирішуватись позитивно виключно у випадку, коли судове рішення невиконане (у іншому ж випадку, слід вважати, що видача дублікату виконавчого листа призводила б до подвійного виконання судового рішення) або якщо не закінчився строк пред`явлення виконавчого листа до виконання (у іншому ж випадку, стягувач мав би право подання дублікату виконавчого листа до виконання після спливу відповідного, встановленого законом строку, що теж слід вважати суперечило б нормам закону). На виконання рішення суду, Святошинським районним судом м. Києва було видано один виконавчий лист (а. с. 31);

при розгляді справи такої категорії, суду слід зважати на ряд обставин, які мають істотне значення і сам факт втрати чи фізичного знищення виконавчого документу є лише однією із таких. Іншими ж є як вказано вище питання строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та питання виконання рішення;

відповідно до довідки Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Київ) від 18 вересня 2023 року виконавчий документ, а саме: виконавчий лист № 2/75/907/15 виданий 04 лютого 2015 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі частини від усіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 жовтня 2014 року та до повноліття, втрачений при пересилці засобами поштового зв`язку;

згідно статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів,за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі;

вирішуючи заяву ОСОБА_2 суд першої інстанції не врахував зазначені вимоги Закону України «Про виконавче провадження». Тому апеляційна скарга позивача ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а ухвала Святошинського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року підлягає скасуванню.

21 травня 2024 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року (повний текст складено 22 квітня 2024 року), у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду та направити справу на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Статтею 187 СК України передбачено добровільний спосіб виконання матір`ю або батьком свого обов`язку утримувати дитину шляхом сплати аліментів. Так, один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Така заява може бути ним відкликана. Позивач, від моменту прийняття рішення про сплату аліментів Святошинським районним судом м. Києва від 20 січня 2015 року, не зверталась та не подавала за місцем роботи відповідача заяви про відрахування аліментів, при цьому відповідач не змінював місця роботи, не змінював місця проживання чи реєстрацій;

виконавчий документ є документом строковим, тобто має виконавчу силу тільки протягом строку, встановленого законом. У статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено строк протягом трьох років, для пред`явлення виконавчих документів до виконання. Виконавчий документ зокрема про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Однак строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання по даній справі закінчився, оскільки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла повноліття;

у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи, оскільки ОСОБА_5 яка дійсно на даний час є повнолітньою, питання видачі дублікату виконавчого листа про стягнення аліментів, в тому числі на її утримання не може вирішуватися в порядку розгляду цієї справи;

судом першої інстанції при вирішенні даної справи було допущено порушення норм матеріального права при визначенні розміру частки стягнення аліментів. Так статтею 183 СК України передбачено визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Зокрема, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Суд першої інстанції рішенням від 20 січня 2015 року визначив до стягнення аліменти не єдиною часткою, а у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця на кожну дитину, починаючи з 27 жовтня 2014 року і до досягнення дітьми повноліття, тобто половину щомісячного розміру заробітку (доходу) відповідача, що суперечить нормам статті 183 СК України. При розгляді справи в апеляційній інстанції відповідач зазначив, що в нього є інша неповнолітня дитина в новому шлюбі, про що вказано в постанові апеляційного суду м. Києва.

Щодо оскарження рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року

У відкритті касаційного провадження на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 січня 20215 року слід відмовити з таких мотивів.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку (частина друга статті 17 ЦПК України).

Системне тлумачення частини другої статті 17, пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що касаційному оскарженню підлягають рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру (частина третя статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Аналіз матеріалів касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 січня 20215 року в апеляційному порядку не переглядалось, а отже не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України. Тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року слід відмовити.

Щодо оскарження постанови Київського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року

У відкритті касаційного провадження на постанову Київського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року слід відмовити з таких мотивів.

Апеляційний суд встановив, що 16 серпня 1997 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у ВРАГС Жовтневого району м. Києва, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 701 (а. с. 5).

У сторін народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 у подружжя народився син - ОСОБА_4 .

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 27 жовтня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 16 серпня 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого району м. Києва, за актовим записом №701 розірвано.

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

04 лютого 2015 року ОСОБА_2 отримала копію рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року та виконавчий лист, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи (а. с. 31)

Відповідно до довідки Солом`янського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Київ) від 18 вересня 2023 року виконавчий документ, а саме: виконавчий лист № 2/75/907/15 виданий 04 лютого 2015 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі частини від усіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 жовтня 2014 року та до повноліття, втрачений при пересилці засобами поштового зв`язку.

У разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (підпункт 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що:

«стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України).

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 листопада 2021 року по справі № 419/310/12 (провадження № 61-13084св21) зроблено висновок, що: «єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року по справі № 196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21) зроблено висновок, що: «аналіз пункту 17.4. розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2023 року по справі № 6-66/2011 (провадження № 61-8679св22) зроблено висновок, що: «дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 квітня 2019 року по справі № 2-1118/09 (провадження № 61-36561св18) зазначено, що: «при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Приймаючи постанову, суд апеляційної інстанції, встановивши, що рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 червня 2009 року про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_4 на користь КС «Наші люди» невиконано, виданий судом на підставі цього рішення виконавчий лист на виконанні не перебуває, його оригінал втрачено під час пересилання з виконавчої служби до КС «Наші люди» не з вини стягувача, дійшов правильного висновку про видачу дубліката виконавчого листа. При цьому судом апеляційної інстанції враховано те, що відповідно до статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час вчинення виконавчої дії) належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом з направленням його оригіналу є виключно рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення стягувачу, матеріали справи якого не містять. За таких обставин, колегія суддів відхиляє аргумент касаційної скарги про те, що заявник не надав доказів втрати виконавчого листа. Крім того, такий аргумент скарги зводиться до переоцінки доказів у справі, що не відноситься до процесуальних повноважень суду касаційної інстанції».

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Встановивши, що виконавчий лист втрачено, апеляційний суд суди зробив обґрунтований висновок задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Аргумент касаційної скарги про те, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, оскільки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 досягла повноліття, касаційний суд відхиляє з таких підстав.

Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі (частина третя статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 червня 2022 року в справі № 761/21898/16-ц (провадження № 61-15427св21) вказано, що:

«відповідно до частини третьої статті 12 вказаного Закону виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

..в даному випадку між сторонами вирішувався спір про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, а тому виконавчий документ про стягнення періодичних платежів може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі».

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 жовтня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття) (частина перша статті 34 ЦК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення про видачу дубліката виконавчого листа свідчить, що правильне застосовування судом норм права в цій частині є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 квітня 2024 року в справі за заявою ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков