УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року суддя Вінницького міського суду Вінницької області Федчишен С.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подачі позовної заяви, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про забезпечення доказів до подачі позовної заяви. Заяву мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкова справа померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , була заведена Приватним нотаріусом Кравцовою Ольгою Миколаївною Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області 04.04.2024 року за№ 72251932. Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно. ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 , який являється представником ОСОБА_1 , та діє в її інтересах на підставі довіреності від 04.04.2024 року, звернувся з заявою до Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Однак з Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 2061/02-31 від 21.08.24 року винесеної приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області, ОСОБА_5 , заявнику було повідомлене що згідно витягу з ДРРННМ на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , накладено арешт, реєстраційний номер обтяження: 5292501 та боржником/власником зазначено ОСОБА_6 . З метою отримати інформацію по спадковій справі померлого ОСОБА_2 , 03.09.2024 року, я звернувся з адвокатським запитом (копію додаю) до Державного нотаріального архіву Вінницької області з проханням «Надати копію повідомлення, ухвали, б/н, Ленінського районного суду м. Вінниці, архівний номер: 3102VINNITSA1, архівна дата: 30.04.1998 року, дата виникнення: 13.08.1991, № реєстра: 119, внутр. № 7А01043F25ЕF532С643С., що стало підставою обтяження на житловий будинок в цілому за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер обтяження: 5292501. У відповідь від Державного нотаріального архіву Вінницької області від 13.09.2024 року № 1936/01-18, нас було повідомлено, що дана ухвала б/н Ленінського районного суду м. Вінниці, архівний номер : 3102VINNITSA1, архівна дата: 30.04.1998 року, дата виникнення: 13.08.1991, № реєстра: 119, внутр. № 7А01043F25ЕF532С643С., яка стана підставою обтяження на житловий будинок, може бути надана безпосередньому власнику будинку ОСОБА_6 або її представнику за нотаріально посвідченій довіреності. Що є неможливим так, як ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . На підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.2024 року по справі № 127/31931/24, який за результатами розгляду справи дійшов висновку «Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позовної заяви , задовольнити. Витребувати з державного нотаріального архіву Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька обл., 21028, належним чином завірену копію ухвали б/н, Ленінського районного суду м. Вінниці, реєстраційний номер обтяження: 5292501.». Керуючись вищенаведеним, заявник звернулася до Державного нотаріального архіву Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з метою отримати вищевказані документи, однак від 16.10.2024 року №2171/01- 18 надійшла відповідь від архіву, а саме: « На виконання ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 30.09.2024 року по справі № 127/31931/24 провадження № 2-з/127/35/24, повідомляємо, що для надання належним чином копії ухвали б/н Ленінського районного суду м. Вінниці, яка стала підставою для накладення арешту на будинок за адресою: АДРЕСА_2 , просимо уточнити якою саме нотаріальною конторою м. Вінниці накладалось дане обтяження та дату його накладання». Зазначене стало підставою для повторного звернення із заявою про забезпечення доказів до суду. Просить вжити заходи забезпечення доказів шляхом витребування у Державного нотаріального архіву Вінницької області копію ухвали б/н, Ленінського районного суду м. Вінниці, реєстраційний номер обтяження: 5292501, архівний номер : 3102VINNITSA1, архівна дата: 30.04.1998 року, дата виникнення: 13.08.1991, № реєстра: 119, внутр. № 7А01043F25ЕF532С643С.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно ч. 2ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (ч. 3ст. 116 ЦПК України).

Аналізуючи наведені положення у зіставленні з вимогами заявника суд насамперед зазначає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Частиною 4ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2020 у справі N 367/6751/18-ц (провадження N 61-23322св19) викладено наступну правову позицію: "Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (частина перша статті 116 ЦПК України). Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Разом з цим, згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом".

Таку ж правову позицію щодо вирішення судами питання про забезпечення доказів висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові 11.03.2020 року у справі N 9901/608/19, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі N 9901/845/18.

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Позивач в своїй заяві взагалі не зазначає обгрунтування доводів необхідності витребування даного доказу та не вказує обставини, для доказування яких вони необхідні.

Отже, наведене не дає суду підстав вважати, що засіб доказування про витребування якого просить заявник може бути втрачений, або збирання (в порядку ст. 84 ЦПК України) відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, а також які конкретні обставини цей доказ може підтвердити чи спростувати у зазначеній цивільній справі.

Крім того, як вбачається із листа Державного нотаріального архіву Вінницької області № 2171/01-18 від 16.10.2024року, виконати ухвалу суду від 30.09.2024року, якою заявнику вже було забезпечено докази ті ж самі, неможливо, оскільки потрібно уточнити якою саме нотаріальною конторою м. Вінниці накладалось дане обтяження та дату його накладення.

Як вбачається зі змісту вимоги заяви заявник не вказує в прохальній частині заяви дані які необхідні для забезпечення виконання ухвали суду.

Керуючись ст. ст.116,353 ЦПК України, суд

Ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: