У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 634/510/24

Провадження № 2/634/174/24

"27" травня 2024 р.

Суддя Сахновщинського районного суду Харківської області Єрьоміна О.В., перевіривши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

встановив:

До Сахновщинського районного суду Харківської області надійшла вищевказана цивільна справа.

Вважаю, що дана позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду за захистом свої спадкових прав.

Так, ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на 1/3 частину земельної ділянки площею 7,23 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Володимирівської сільської ради Сахновщинського (Красноградського) району Харківської області (за межами населеного пункту), належної ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 086036, виданого на підставі рішення Володимирівської сільської ради Сахновщинського (Красноградського) району Харківської області від 09.10.2001 року № 45, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю від 05.02.2002 року за № 206, після смерті батька ОСОБА_3 , який помер, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається, з матеріалів справи, мати позивача ОСОБА_2 , яка була власником спірної земельної ділянки, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після її смерті позивач успадкував 2/3 частки спадкового майна у вигляді земельної ділянки площею 7,23 га, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Володимирівської сільської ради Сахновщинського (Красноградського) району Харківської області.

У свою чергу батько позивача та чоловік померлої ОСОБА_2 ОСОБА_3 спадщину після смерті дружини не прийняв, не заперечуючи щодо видачі свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю, який прийняв спадщину, надавши відповідну заяву до Сахновщинської державної нотаріальної контори.

ОСОБА_3 , батько позивача, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві повинно бути зазначено виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У роз`ясненнях, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Зміст позовних вимог - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду. Під підставами позову, як вказує Верховний суд України, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Виклад обставин та підстав також необхідний для визначення тотожності позову, захисту відповідача від позову, зміни позову позивачем і, найголовніше, - для визначення предмета доказування по даній справі.

Підстави позову становлять обставини (фактична підстава), якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Так, позивачем під час звернення до суду на обгрунтування позовних вимог, зокрема додано постанову державного нотаріуса Сахновщинської державної нотаріальної контори Харківської області від 23.03.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 на 1/3 частину земельної ділянки розміром 7, 23 га, розташованої на території Володимирівської сільської ради Сахновщинського (Красноградського) району Харківської області.

Частиною 1 ст. 1 ЗУ «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Так, згідно ч.2 ст.2-1 Закону контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до п. 1 глави 13 Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом.

Пунктом 3 глави 13 Наказу № 296/5 від 22.02.2012 визначено, що нотаріус на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зобов`язаний викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. У цих випадках нотаріус протягом трьох робочих днів виносить постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно п. 1 глави 14 Наказу № 296/5 від 22.02.2012, нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Тобто, законодавцем визначено, що спадкоємці мають звернутися із відповідною заявою до нотаріуса, на підставі якої той заводить спадкову справу, а у випадку неможливості оформити процедуру спадкування та видати свідоцтво про право на спадщину, нотаріус зобов`язаний відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що він виносить відповідну постанову. Вказана відмова нотаріуса є підставою для звернення до суду.

Згідно з положеннями ст. ст. 66, 67 Закону, на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону, на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину у порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання у нотаріальній конторі

нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про

визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа

може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Матеріали справи не містять доказів неможливості оформлення спадщини позивачем після смерті батька ОСОБА_3 , як вказано у позові, в нотаріальній конторі, оскільки постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 відсутня.

Розділом 1 Главою 5 параграфом 1 ЦПК України визначено основні положення про докази.

Статтею 84 ЦПК України встановлено порядок витребування доказів.

Під час звернення до суду позивачем клопотань про витребування доказів заявлено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України уточнена позовна заява та додані до неї документи, необхідно подати відповідно до кількості учасників справи.

На підставі ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 95, 96, 175, 177, 185 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позову протягом 10 днів з дня отримання позивачем ухвали про залишення позову без руху, в разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважитися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: