Провадження 2/127/5245/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2024 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Гудими Р.В.

розглянувши в загальному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа без самостійних вимог - Головний сервісний центр МВС про визнання права власності на транспортний засіб, -

в с т а н о в и в:

19.12.2023 року судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа без самостійних вимог - Головний сервісний центр МВС про визнання права власності на транспортний засіб, яку мотивовано тим, що 03.06.2012 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Автоприват» із заявою про приєднання до публічного договору № VIV7А! про надання фінансового лізингу на придбання транспортного засобу марки GREATWALL, модель DEERG3, тип: легковий пікап-в, номер шасі (кузову, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , рік випуску 2005, дата реєстрації: 31.05.2023 року.

Публічним договором про надання фінансового лізингу, що розміщений на сайті відповідача, фактично укладено договір про передачу позивачу в лізинг на умовах купівлі-продажу автомобіль марки GREATWALL, модель DEERG3, реєстраційний номер: НОМЕР_2 .

На виконання умов договору, між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір споживчого кредиту № VIV7А! від 03.06.2012 року, що свідчить про придбання позивачем в кредит автомобіля марки GREATWALL, моделі DEERG3, реєстраційний номер: НОМЕР_2 .

22.06.2012 року ОСОБА_1 було видано сертифікат № AFR400086 на придбання в кредит автомобіля GREATWALLDEER, 2005 року випуску, вартістю 50 000 грн. Термін кредиту 5 років.

Відповідач АТ КБ «ПриватБанк» здійснював обслуговування договору, контроль сплати щомісячних лізингових платежів та погашення лізингу. Платежі відносились на транзитний рахунок в АТ КБ «ПриватБанк» для подальшого зарахування на рахунок ТОВ «Автоприват».

Позивач в повному обсязі виконав зобов`язання щодо сплати платежів за вказаним договором, що підтверджено довідкою банку від 31.05.2023 року. Дата закриття кредиту 10.12.2017 року.

В свідоцтві про реєстрацію спірного транспортного засобу вказано, що його власником є ТОВ «Автоприват».

11.08.2016 року ТОВ «Автоприват» (33183599) припинило свою діяльність.

У зв`язку з ліквідацією ТОВ «Автоприват» позивач не має можливості оформити документи про право власності на транспортний засіб, чим порушуються його права, оскільки він повністю виконав умови договору, а сторона, що надавала послуги ні.

ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на транспортний засіб марки GREATWALL, модель DEERG3, тип: легковий пікап-в, номер шасі (кузову, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , рік випуску 2005, дата реєстрації: 31.05.2023 року. Судові витрати позивач просив залишити за ним.

Судом були вчинені наступні процесуальні дії.

08.01.2024 року було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 11.04.2024 року в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про передачу справи № 127/39367/23 за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва було відмовлено.

11.04.2024 року було закрито підготовче провадження.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Ткач Ю.А. позов підтримав за викладених обставин, просив вимоги ОСОБА_1 задоволити в повному обсязі та визнати за ним право власності на спірний автомобіль, який фактично знаходиться в його користуванні. Відповідачем за даним позовом є АТ КБ «ПриватБанк», оскільки ОСОБА_1 сплачував на рахунок банку платежі за договором лізингу, повністю розрахувався і банк видав довідку про відсутність заборгованості. ТОВ «Автоприват» ліквідоване, тому позов пред`явлений до АТ КБ «ПриватБанк». Визнав, що банк не допускав порушення прав позивача, разом з тим, у разі задоволення судом позову, права банку також порушені не будуть. Раніше до суду з позовом про визнання права власності на автомобіль позивач не звертався, оскільки лише в 2023 році звернувся до сервісного центру для перереєстрації права власності на себе, але отримав усну відмову.

Представник АТ КБ «Приват Банк» - Рой В.Л. в судовому засіданні позов не визнав, оскільки позов надуманий та безпідставно пред`явлений до банку. Суду пояснив, що банк не був стороною договору лізингу, за яким позивач отримав в користування автомобіль. Жодних кредитних правовідносин між АТ КБ "ПриватБанк" і позивачем не існувало і не існує, договір лізингу не кредитувався, а у Приватбанку лише був відкритий рахунок для зарахування та перерахування лізингових платежів на користь ТОВ «Автоприват». Вважає, що позивач невірно обрав спосіб захисту і зловживає своїм правом, пред`являючи позов до АТ КБ «ПриватБанк». Наголосив, що правовідносини виникли між ОСОБА_1 та ТОВ "Автоприват" з приводу виконання договору лізингу і з приводу набуття лізингоодержувачем права на автомобіль, а не між позивачем і банком. Банк не вчинив жодних дій щодо порушення прав позивача, тому і відповідати за даним позовом про визнання права власності не повинен. Просив відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник ГСЦ МВС Рогозянська К.М. при вирішенні справи просила врахувати письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи. Суду пояснила, що придбання транспортного засобу за договором лізингу є підставою для перереєстрації транспортного засобу на нового власника протягом десяти днів, проте правомірність такого придбання має бути підтверджена. Станом на цей день спірний транспортний засіб зареєстрований за ТОВ «Автоприват», яке внесене в реєстр боржників, що також є підставою для відмови в перереєстрації транспортного засобу. ОСОБА_1 із заявою про перереєстрацію транспортного засобу на своє ім`я до сервісного центру не звертався.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що на підставі заяви про приєднання до публічного договору № VIV7А! від 03.06.2012 року ОСОБА_1 надав згоду на приєднання до публічного договору із ТОВ «Автоприват» про надання фінансового лізингу на придбання транспортного засобу марки GREATWALL, модель DEERG3, тип: легковий пікап-в, номер шасі (кузову, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , рік випуску 2005 (дод. 1), дата реєстрації: 31.05.2023 року (а.с. 6).

Строк лізингу 60 місяців з моменту підписання додатку 2 (Графіку лізингових платежів).

Мета використання предмету лізингу особисте використання. Період сплати щомісячних платежів з 10 по 15 число кожного місяця.

Відповідно до п. 14.3 договору щомісячний платіж становить 1222,31 грн.

Згідно п. 14.1.5, транзитний рахунок № НОМЕР_3 відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» для подальшого зарахування на рахунок ТОВ «Автоприват», р/р НОМЕР_4 , МФО 305299, ЄДРПОУ 3318599 у ПАТ АТ «ПриватБанк».

22.06.2012 року ОСОБА_1 було видано сертифікат № AFR400086 на придбання в кредит автомобіля GREATWALLDEER, 2005 року випуску, вартістю 50 000 грн. Термін кредиту 5 років (а.с. 7).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що в АТ КБ «ПриватБанк» був відкритий рахунок для внесення коштів і подальшого зарахування на рахунок ТОВ "Автоприват".

31.05.2023 року АТ КБ «ПриватБанк» видана довідка про те, що за ОСОБА_1 заборгованість за договором № VIV7А! від 03.06.2012 року відсутня. Дата закриття кредиту 10.12.2017 року. Автомобіль марки GREATWALL, модель DEERG3, держ номер: НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 27.06.2012 року автомобіль GREATWALL, модель DEERG3, тип: легковий пікап-в, номер шасі (кузову, рами): НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , рік випуску 2005 зареєстрований за ТОВ «Автоприват» (м. Київ, Оболонський район, вул. Вербова, 8-Б) (а.с. 9).

Діяльність ТОВ «Автоприват», , припинена. Державна реєстрація припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом відбулась 11.08.2016 року. Правонаступників немає (а.с. 10-16).

Вирішуючи питання про правовідносини, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 334 ЦК України).

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Відповідно до ст. 806, ч. 1 ст. 807 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Предметом договору лізингу може бути майно, визначене індивідуальними ознаками, яке відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства.

Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта).

Так, порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою КМУ від 07.09.1998 року № 1388 встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі.

Вказаний Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції транспортних засобів установленим вимогам правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій (п. 3).

Власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях. У разі припинення або скасування воєнного стану на всій території України або в окремих її місцевостях власники зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом дев`яноста днів (п. 7).

Згідно ч. 11 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. У разі наявності обтяжень реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів здійснюється за наявності згоди обтяжувача (обтяжувачів), справжність підпису (підписів) якого (яких) засвідчено нотаріусом.

Крім того, п. 8 визначено вичерпний перелік документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, оформлені в установленому законом порядку: копія рішення суду, договір фінансового лізингу або зазначений у такому договорі окремий договір купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу, або інший договір, визначений договором фінансового лізингу.

Отже, здійснення реєстрації/перереєстрації транспортного засобу на ім`я позивача неможливе без додержання Порядку № 1388, Закону України «Про дорожній рух».

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України).

Вирішуючи кожний конкретний спір на підставі всіх установлених обставин, суд повинен установити, на захист якого права подано відповідний позов, чи порушене, не визнане або оспорене таке право відповідачем (відповідачами), а також з`ясувати, чи призведе задоволення заявлених вимог до реального та ефективного поновлення порушеного права, та залежно від з`ясованого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Під ефективним поновленням слід розуміти реальний позитивний вплив судового рішення про задоволення позову на виявлену під час судового розгляду обставину порушення /невизнання / оспорення або запобігання виникненню спору щодо права, на захист якого був поданий позов.

Позивач ОСОБА_1 не довів, що між ним та відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» виникли зобов`язальні правовідносини за договором лізингу від 03.06.2012 року і його права за цим договором були порушені відповідачем та підлягають захисту шляхом визнання права власності на транспортний засіб. В судовому засіданні було встановлено, що правовідносини за договором лізингу транспортного засобу виникли між ОСОБА_1 (лізингоодержувачем) та ТОВ «Автоприват» (лізингодавцем) і на час розгляду справи право власності на спірний транспортний засіб зареєстроване за ТОВ "Автоприват", тому суд дійшов висновку, що АТ КБ «ПриватБанк» не є належним відповідачем у даній справі.

Позивач не надав доказів, що АТ КБ «ПриватБанк» порушило, не визнало або оспорило право власності ОСОБА_1 на транспортний засіб за договором лізингу, тому і підстав для захисту такого права в силу ст.ст. 15, 16, 328, 392 ЦК України немає.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Також в судовому засіданні було встановлено, що позивач не звертався до РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій області з питання перереєстрації спірного транспортного засобу відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ від 07.09.1998 року № 1388.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2 ст. 80 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Враховуючи наведені обставини і норми закону, в задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа без самостійних вимог - Головний сервісний центр МВС про визнання права власності на транспортний засіб слід відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 392, 806, 807 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 10, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа без самостійних вимог - Головний сервісний центр МВС про визнання права власності на транспортний засіб.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5

- відповідач АТ КБ «ПриватБанк», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д,

- третя особа без самостійних вимог Головний сервісний центр МВС, 04071, м. Київ, вул. Лук`янівська, 62,

Повне судове рішення складене 21 травня 2024 року.

Суддя: