КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2024 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/10031/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Євграфової Є. П. (суддя-доповідач), Шкоріної О. І., Стрижеуса А. М.

при секретарі Мудрак Р. Р.

за участі: представника ОСОБА_1 - адвоката Баладиги С. П.,

представник ТОВ «ФК Форт» - адвокат Плискань І. О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Баладиги Сергія Павловича, в інтересах ОСОБА_1 ,

на ухвалу Баришівського районного суду Київської області у складі судді Чальцевої Т. В.

від 05 березня 2024 року

у цивільній справі № 1001/1095/2012 Баришівського районного суду Київської області

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт»,

заінтересована особа: Баришівський ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ),

первісний стягувач ПАТ «КБ Надра»,

боржник ОСОБА_1

про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2024 року представник заявника ТОВ «ФК Форт» - адвокат Плискань І. О. звернулася до суду з заявою про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заінтересована особа: Баришівський ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), первісний стягувач ПАТ «КБ Надра», боржник ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви посилалась на те, що 23 листопада 2012 р. Баришівський районний суд Київської області ухвалив рішення по справі № 1001/1095/2012 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 87/П/29/2008-980 від 25.04.2008 р. з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА».

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

На підставі виданого на виконання вищезазначеного рішення суду виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з боржника (поручителя) було відкрито виконавче провадження № 60875360 в Баришівському відділі державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Відповідно до АСВП виконавче провадження № 60875360 наразі є завершеним.

Зазначав, що 05.03.2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «Інвест хаус» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL2N79735, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями по кредитному договору № 87/П/29/2008-980 від 25.04.2008 p. перейшло до ТОВ «ФК «Інвест хаус».

В подальшому, 05.11.2020 року між ТОВ «ФК «Інвест хаус», та ТОВ «ФК Форт» укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав № Б/Н, за умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №87/П/29/2008-980 від 25.04.2008р., перейшло до ТОВ «ФК Форт».

При цьому представник заявника вказував, що ліквідація Банку, припинення основної діяльності банку, зміна всього керівництва, закриття територіальних відділень Банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників, виконання функцій Фонду з відчуження великої кількості активів, що також не залежала від первісного стягувача - Банку, вплинуло на факт втрати оригіналів виконавчих листів. Заборгованість за кредитним договором не погашена. Наразі місцезнаходження виконавчого листа щодо Боржника невідоме та можливість його встановлення відсутня. За таких обставин заявник вважав, що виконавчий документ стягувачем втрачено. Вважав, що відповідно до норм чинного в Україні законодавства заявник не пропустив строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, але водночас просив ухвалити рішення про його поновлення.

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 05 березня 2024 року заява задоволена частково.

Замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ«ФК Форт», , у виконавчому листі № 1001/1095/2012.

Видано дублікат виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з Боржника та поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

У задоволенні вимоги щодо витребування у Баришівському відділі державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) ідентифікатора доступу до виконавчого провадження НОМЕР_2, відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Баладига С. П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду в частині поновлення строку на пред`явлення виконавчого документу до виконання й видачі виконавчого листа скасувати, та у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Форт» у вказаній частині відмовити. Вважає, що Товариством був пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, як за Законом України «Про виконавче провадження» в редакції закону за 1999 рік та і в редакції закону за 2016 рік, належних та достовірних доказів на підтвердження обставин втрати виконавчого документа стягувачем не надано, після ухвалення рішення минуло понад 12 років, з наданих заявником доказів не можливо встановити чи дійсно виконавчий лист втрачено, якщо так, то хто саме допустив його втрату, а тому відсутні підстави для поважності причин поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа.

У поданому відзиві ТОВ «ФК «Форт» на апеляційну скаргу заперечило проти доводів апеляційної скарги, вважаючи їх необґрунтованими, просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін. Вказувало, що Товариством строк для пред`явлення виконавчого документа не пропущений, оскільки вказаний виконавчий лист перебував на виконанні з 13 грудня 2019 року по 26 червня 2020 року у Баришівському РВДВС ГТУЮ у Київській області. Тобто 13 грудня 2019 року строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа № 1001/1095/2012 перервався.

Крім того з врахуванням пп.4, п.10-2 розділу ХІІІ Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №364/2022, визначені цим Законом строки перериваються та встановлююся з дня припинення або скасування воєнного стану. За таких обстави строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання не є пропущеним.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокат Баладига С. П., в інтересах ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримав, з викладених у скарзі підстав, просив ухвалу суду скасувати у частині видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Представник ТОВ «ФК Форт» - адвокат Плискань І. О. проти задоволення апеляційної скарги заперечила з підстав викладених у відзиві. Просила ухвалу суду залишити без змін.

Баришівський ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, направив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

ПАТ «КБ «Надра» у судове засідання представника не направив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином засобами електронного суду.

Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., пояснення представника скаржника - адвоката Баладиги С. П., представник ТОВ «ФК Форт» - адвоката Плискань І. О., дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, та відзиву на неї, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що 23 листопада 2012р. Баришівський районний суд Київської області ухвалив рішення по справі № 1001/1095/2012 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 87/П/29/2008-980 від 25.04.2008 р. з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «НАДРА».

На підставі виданого на виконання вищезазначеного рішення суду виконавчого листа щодо стягнення заборгованості з Боржника (Поручителя),було відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 в Баришівському відділі державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

12 жовтня 2023 року гр. ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

05.03.2020 року між ПАТ «КБ «Надра», , та ТОВ «ФК «Інвест хаус» укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL2N79735, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором № 87/П/29/2008-980 від 25.04.2008 p., перейшло до ТОВ «ФК «Інвест хаус».

05.11.2020 року між ТОВ «ФК «Інвест Хаус», , та ТОВ «ФК Форт», , укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав № Б/Н, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №87/П/29/2008-980 від 25.04.2008р., перейшло до ТОВ «ФК Форт».

У зв`язку із заміною кредитора у боргових зобов`язаннях й вибуттям із виконавчого провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для заміни вибувшого кредитора належним відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України й у цій частині ухвала суду першої інстанції не оскаржується, відповідно апеляційним судом не переглядається.

Поновлюючи строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання суд першої інстанції виходив із того, що пред`явленням виконавчого документа до виконання 13.12.2019 року строк пред`явлення перервався, й найменший повторний строк пред`явлення виконавчого листа до виконання мав становити 13.12.2022 року, й відповідно спливти після запровадження у державі воєнного стану.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що у силу пп.4 п. 10-2 розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого листа вважається перерваним 24.02.2022 року, а тому не є пропущеним.

Задовольняючи заяву у частині вимог про видачу дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції виходив із того, що ПАТ КБ «Надра» втратив оригінали виконавчих документів адже місцезнаходження виконавчого листа щодо боржника невідоме та можливість його встановлення відсутня, тобто оригінал виконавчого листа відсутній у заявника та первісного стягувача, а право отримання стягувачем дублікату виконавчого документа не залежить від причин втрати виконавчого документу. Водночас суд вважав за необхідне визнати поважність причин в даному випадку, оскільки 04.06.2015 року за рішенням НБУ було розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ «Надра», якою фактично було припинено нормальну діяльність банку. Суд вважав, що згідно законодавства України процедуру ліквідації та виконання обов`язку щодо ведення діяльності Банку здійснював державний орган - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який належним чином не забезпечив супровід судових справ банку, а з моменту прийняття рішення державним органом про ліквідацію Банку, його діяльність була припинена, закрито територіальні відділення Банку та звільнено відповідальних за супровід судових справ працівників, що обумовило втрату оригіналів виконавчих листів. За наведених обставин, які за висновком суду не залежали від ПАТ КБ «Надра» унеможливлено ефективне, прозоре управління проблемною заборгованістю банків з державною участю.

З такими висновками колегія суддів не можу погодитись з огляду на наступне.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

На час видачі виконавчого листа у справі № 2-30/13 діяли норми Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», у статті 22 якого було передбачено, що виконавчий документ може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», згідно з пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» якого виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно підпункту 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Конституційний Суд України у Рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року по справі № 196/673/14-ц (провадження № 61-21357св21) зроблено висновок, що: «аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі № 757/14604/20-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 2-1053/10, від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2023 року по справі № 6-66/2011 (провадження № 61-8679св22) зроблено висновок, що: «дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено».

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, у тому числі доказами (а.с 141-145) долученими апеляційним судом за клопотання ТОВ «ФК «Форт» з підстав визначених ст. 3 ст. 367 ЦПК України, що на виконанні Баришівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебувало виконавче провадження НОМЕР_2 щодо виконання виконавчого листа №2/1001/722/2012 виданого 02.01.2013 року Баришівський районним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» боргу в розмірі 160 589 грн 66 коп.

В останнє виконавчий лист пред`явлено до виконання й відкрито виконавче провадження 13 грудня 2019 року, про що державним виконавцем винесено відповідну постанову (а.с 145).

Постановою від 26.06.2020 року виконавчий лист повернуто стягувачу, ПАТ «КБ «Надра» й зазначено про можливість пред`явлення до повторного виконання в строк до 26.06.2023 року.

Відповідно до з підпунктом 4 пункту 10-2 розділу XIII Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Станом на 24.02.2022 року строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №2/1001/722/2012 виданого 02.01.2013 року Баришівський районним судом не сплив й перервався, а отже, як правильно встановлено судом першої інстанції такий строк не сплив, а отже підстави для його поновлення відсутні.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання судом першої інстанції поновлено помилково.

Ураховуючи, що заява про видачу дублікату виконавчого листа вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку, у питанні наявності підстав для видачі дублікату колегія суддів виходить з наступного.

Звертаючись до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа ТОВ «ФК Форт» не мало правового статусу стягувача - сторони виконавчого провадження, й такий статус ним набуто лише у межах розгляду питання правонаступництва у цій справі.

Відсутність виконавчого листа у ТОВ «ФК Форт» у зв`язку із придбанням кредитної заборгованості не є тотожною відсутності виконавчого листа у стягувача, яким на час звернення ТОВ «ФК Форт» із заявою до суду було саме ПАТ «КБ «Надра».

Отже заява про видачу дублікату виконавчого листа у цій справі була подана особою, яка на момент звернення не набула процесуального статусу стягувача.

Частиною першою статті 2 ЦПК Українипередбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, а також запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (пункти 4, 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України).

Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Належних доказів відсутності виконавчого листа №2/1001/722/2012, виданого 02.01.2013 року Баришівський районним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» боргу в розмірі 160 589 грн 66 коп. у первісного стягувача, ПАТ «КБ «Надра», у зв`язку із його втратою (коли листа загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено) матеріали справи не містять, як і доказів на підтвердження того, що ТОВ «ФК «Форт» придбавши кредитну заборгованість виявив інтерес до наявності/відсутності виконавчого листа № 2/1001/722/2012 виданого 02.01.2013 року та стану виконавчого провадження, і звертався до первісного стягувача за передачею виконавчого листа.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що вирішення питання про видачу дублікату виконавчого листа ТОВ «ФК «Форт» є передчасним.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині - скасуванню із постановленням у цій частині ного рішення про відмову у задоволені заяви про видачу дублікату виконавчого листа та у поновленні строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 433 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Баладиги Сергія Павловича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 05 березня 2024 року в оскаржуваній частині скасувати.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складений 12 липня 2024 року.

Судді: Є. П. Євграфова

О.І. Шкоріна

А. М.Стрижеус