справа № 274/2588/24
провадження № 2/0274/879/24
Рішення

Іменем України

27.05.2024 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., сторін, розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області в спрощеному позовному порядку з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фенікс" Єсипенко Світлани Володимирівни, ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної та матеріальної шкоди -

в с т а н о в и в :

25.03.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить суд :

- визнати протизаконними та злочинними дії відповідачів щодо неї та зрізу дерев на прибудинковій території, належній ОСББ "Фенікс" за адресою: м.Бердичів, вул.Євгена Старікова, 3;

- стягнути з відповідачів на її користь 155 000 грн матеріальної шкоди та 50 000 грн моральної шкоди;

- зобов`язати відповідачів засадити прибудинкову земельну ділянку вічнозеленими хвойними деревами та кущами до 15.04.2024.

Вимоги заяви обґрунтовано тим, що вона здійснювала особистий догляд за земельною ділянкою на прибудинковій території, належній ОСББ "Фенікс" за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема, в 2002 році нею на цій земельній ділянці було посаджено дерева: ясен, сосни, вишні, аличу. Проте, 27.01.2023 голова ОСББ "Фенікс" ОСОБА_3 та власник квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , без дозволу співвласників ОСББ "Фенікс" та не маючи відповідних дозволів органів місцевої влади, здійснили зріз дерев та кущів на прибудинковій території ОСББ "Фенікс". 27.01.2023 вона звернулася до адміністративної комісії виконавчого комітету Бердичівської міської ради із скаргою на дії голови ОСББ "Фенікс" та відповідача ОСОБА_2 , проте відповіді на свою скаргу не отримала до цього часу. В подальшому, відповідачі, 05.03.2024 року без жодного дозволу зрізали ясен, сосну та аличу. В зв`язку з незаконними діями відповідачів, вона викликала слідчо-оперативну групу. Зазначає, що незаконними діями відповідачів їй завдано матеріальну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 155 000 грн. Також діями відповідачів їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 50 000 грн. На прохання співвласників ОСББ "Фенікс", вона звернулася в суд з зазначеним позовом.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.04.2024 відкрито спрощене провадження у справі з повідомленням сторін ( а.с. 22-23).

15.05.2024 відповідачкою ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, згідно якого зазначено, що вона позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні. В якості своїх заперечень зазначає, що власником землі і всього, що на ній росте є територіальна громада, нею, як головою ОСББ "Фенікс-3", як і належить, було отримано дозвіл на видалення дерев, що ростуть з порушенням ДБН, згідно яких на відстані трьох метрів від фундаменту повинні рости кущі, а високорослі дерева, в залежності від кінцевого розміру та висоти - від 5 до 9 метрів від фундаменту будинку. Оскільки виділення коштів на видалення дерев у територіальної громади не передбачено, їх видалення здійснюється власниками ОСББ власними силами - безкоштовно. 04.03.2024 р. о 18.30, дерева були зрізані і повалені на землю, але не прибрані. Позивачкою ОСОБА_1 05.03.2024 була викликана комісія з благоустрою та поліція. На їх запит нею, як головою ОСББ "Фенікс-3" були надіслані дозвільні документи на видалення дерев. ОСОБА_1 05.03.2024 вказаними службами було роз`яснено, що дозвіл та ордер на видалення дерев є. 05.03.2024 р. після 17:00 год співвласниками будинку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були розпиляні стовбури дерев. Деревина винесена на майданчик складання сміття. Дозвіл на спил спірних дерев був запрошений після численних скарг господарів квартири АДРЕСА_1 на першому поверсі про те, що їм, через близьке знаходження дерев від фундаменту, довелося відновлювати стіну, що впала під балконом, чому сприяло зростання коренів дерев, у квартирі спостерігалася темінь і вогкість, навіть вдень доводилося вмикати світло. Після кардинальної підрізки в січні 2023 року ОСОБА_2 2-х дерев аличі, ОСОБА_1 викликала благоустрій і влаштовувала скандал, хоч дозвіл на кронування було заздалегідь отримано. ОСОБА_1 постійно вішала годівниці на дерева, притягуючи каменем на мотузці гілки, не рідко зривався з гілки камінь вдарявся по вікнах нижнього поверху, вікна в квартирі на першому поверсі від годівлі птахів, були постійно забруднені послідом птахів, ОСОБА_6 " ОСОБА_7 постійно кидала безпритульним собакам з балкона кишки з тварин і кашу - все це висіло на гілках дерев, при сильному вітрі гілки просто крутилися по склу балкона квартири АДРЕСА_1 , цим самим призводячи до постійних скарг мешканців даної квартири. Зазначає, що нею були здійснені звернення до міського голови ОСОБА_8 , після приїзду комісії та огляду дерев, надано дозвіл на видалення. Видалення дерев було законним, клумба під вікнами ОСОБА_1 закинута вже 10 років. Дерев породи вишня і ясен на ній не було, але є численна поросля від різних самосіїв, що підростають, які насіваються. Згідно норм ДБН ні сосни, ні алича рости на земельній ділянці прибудинкової території не мають.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засідання підтримала заявлені вимоги, з підстав зазначених в позові, просила задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти заявлених позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засідання також не визнав позовні вимоги, просив відмовити в їх задоволенні за безпідставністю. Суду додатково пояснив, що проживає в квартирі АДРЕСА_2 з 2020 року. Власником квартири над його квартирою є позивачка. Перед його вікнами росло два дерева аличі, як повністю закривали вікна і в квартирі постійно було темно, він в денний час вмикав світло. 05.03.2023 року він прокинувся від того, що в квартирі світило, вийшов на балкон і побачив, що дерева зрізані, він їх не зрізав. 06.03.2023 року допомагав виносити зрізані дерева на смітник та розчистити ділянку. Чотири роки поспіль позивачка знущається над ним, затоплює його квартиру нечистотами, крім того 06.03.2023 року йому повідомив дільничний, що позивачка на нього написала скаргу , що він нібито її побив, що є не правдою.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 06.02.2023 голова ОСББ "Фенікс-3" та "Сокіл-1" ОСОБА_3 звернулася із заявою на ім`я міського голови ОСОБА_8 про надання дозволу на видалення мертвих, аварійних дерев та дерев, які ростуть близько до фундаменту та посаджені з порушенням норм ДБН на прибудинкових територіях будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 (а.с.5).

27.01.2023 ОСОБА_1 звернулася зі скаргою до міського голови ОСОБА_8 , згідно якої, вважала незаконним видалення дерев: ясена, вишні, аличі, вважаючи дії голови ОСББ "Фенікс" по вирубці дерев незаконними (а.с.7-8).

Згідно повідомлення виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 28.02.2023 №02.2-09/356 , ОСББ "Фенікс-3" та "Сокіл-1" можуть проводити роботи по видаленню дерев (у вигляді помірного омолодження) за домовленістю з будь-якою організацією, яка має відповідні допуски по даним видам робіт .

18.04.2023 адміністративною комісією Виконавчого комітету Бердичівської міської ради за заявою голови ОСББ "Фенікс-3", "Сокіл-1" проведено огляд зелених насаджень за адресою: АДРЕСА_1 . Аварійними визначено 5 дерев (абрикос -2, сосна, алича-2) .

25.05.2023 Виконавчим комітетом Бердичівської міської ради видано ордер №4 на видалення дерев: абрикос -2, сосна, алича-2 .

До матеріалів справи відповідачкою ОСОБА_3 долучено фото вигляду прибудинокової земельної ділянки, на якій росли зрізані спірні дерева .

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Приписами ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Нормою ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди, а позивач доказує наявність шкоди та її розмір.

Згідно зі ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Згідно зі ст.34 Закону України, органами місцевого самоврядування розробляються та затверджуються Правила благоустрою території населеного пункту, невиконання яких, відповідно до ст.42 Закону України, тягне за собою притягнення осіб, до відповідальності, в тому числі адміністративної.

Згідно п.5 Розділу V Правил благоустрою міста Бердичева, затверджених рішенням Бердичівської міської ради від 24.12.2019 року №1049, забороняється самовільне знищення, пошкодження або видалення зелених насаджень .

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» на об`єктах благоустрою забороняється, зокрема, самовільно висаджувати та знищувати дерева, кущі тощо.

Згідно абз.1 ч.З ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» видалення дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Процедуру видалення дерев, кушів, газонів і квітників на території населеного пункту визначено Порядком видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 №1045.

Згідно з п.2 Порядку видалення зелених насаджень здійснюється у разі знесення аварійних, сухостійних і фаутних дерев, а також самосійних і порослевих дерев з діаметром кореневої шийки не більш як 5 сантиметрів; ліквідації наслідків стихійного лиха, аварійної та надзвичайної ситуації. Видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі компетентний орган) на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 7-10 Порядку).

Відповідно до п.п.4. 5 Порядку підставою для прийняття рішення компетентним органом є заява юридичної чи фізичної особи про видалення зелених насаджень. Компетентний орган протягом трьох днів після надходження заяви затверджує склад відповідної комісії. До складу комісії включаються представники заявника, власника земельної ділянки (користувача), компетентного органу, а також інших заінтересованих організацій. Комісія у п`ятиденний строк після її затвердження визначає стан зелених насаджень, розташованих на земельній ділянці, і складає акт обстеження тих насаджень, що підлягають видаленню, за зразком, затвердженим Мінбудом. Акт складається у чотирьох примірниках і подається на погодження з територіальним органом Мінприроди у триденний строк. Три примірники погодженого акта повертається комісії, по одному з яких передається власнику (користувачу) земельної ділянки і заявнику. Голова комісії готує в триденний строк проект рішення компетентного органу про видалення зелених насаджень, в якому зазначаються дані про кількість зелених насаджень, що підлягають видаленню і що залишаються на земельній ділянці. Компетентний орган у тижневий строк після надходження зазначеного проекту приймає рішення про видалення зелених насаджень і наступного дня видає заявнику його копію для оплати відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню.

Як видно з долучених до матеріалів справи доказів, головою ОСББ "Фенікс-3", "Сокіл-1" ОСОБА_3 отримано ордер №4 на зрізання дерев, які ростуть на прилеглій території до будинку ОСББ за адресою: АДРЕСА_1 , тому зріз дерев відбувся у визначеному законом порядку.

Доказів на підтвердження тієї обставини, що саме позивачкою ОСОБА_1 були посаджені спірні дерева, докази їх вартості ( ціни) позивачка в судовому засіданні не надала, відповідно доказів заподіяння матеріальної шкоди особисто їй, як власниці дерев матеріали справи не містять. В зв`язку з чим, підстави для відшкодування матеріальної шкоди судом не встановлено.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначається статтею 23 Цивільного Кодексу України. Зокрема, підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності ( в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями ( бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні

Отже, необхідними елементами складу цивільного правопорушення, як підстави деліктної відповідальності є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою винної особи. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок щодо відшкодування шкоди.

Позивачкою жодним доказом не підтверджено той факт, що діями відповідачів їй заподіяно моральну шкоду, як і не обґрунтовано в чому вона полягає, тому підстав для відшкодування моральної шкоди на користь позивачки суд не знаходить.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18липня 2006 року).

З врахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , в зв`язку з їх безпідставністю.

Судові витрати суд відносить на рахунок держави.

Керуючись ст. 12-13,76-81,89,258,263-265,354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до голови Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Фенікс" Єсипенко Світлани Володимирівни, ОСОБА_2 про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної та матеріальної шкоди відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29 травня 2024 року

Суддя: Т.М.Вдовиченко