РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/2720/23 Провадження № 2/401/157/24

20 травня 2024 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Мельничика Ю.С.,

за участю: секретаря судових засідань Рудської В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

Процедура (рух справи) :

У серпні 2023 року позивач ОКВП «Дніпро-Кіровоград» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиті послуги водопостачання та водовідведення, надані до його квартири АДРЕСА_1 , за період з 01 червня 2022 року по 01 липня 2023 року в сумі 12 145 грн. 98 коп., та судового збору в сумі 2684 грн.

Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 24 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, в якій заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задовольнити.

Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений за місцем реєстрації, проте, заперечуючи проти позову в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Аргументи позивача, ОКВП «Дніпро-Кіровоград»:

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОКВП «Дніпро-Кіровоград» у відповідності з відкритим особовим рахунком № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , який користувався послугами за адресою: АДРЕСА_2 , надавав послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідач споживав послуги ОКВП «Дніпро-Кіровоград» з водопостачання та водовідведення, проте за спожиті послуги не здійснював оплату, в зв`язку з чим станом на 01 липня 2023 року утворилася заборгованість за період з 01 червня 2022 року по 01 липня 2023 року в сумі 12 145 грн. 98 коп.

10 червня 2022 року контролером виконавця послуг ОКВП «Дніпро-Кіровоград» було обстежено засіб розподільного обліку за адресою АДРЕСА_2 . За результатами обстеження було складено акт в присутності відповідача про те, що розподільний засіб обліку КВ-1,5 № 042095 не працює, внаслідок чого він був розпломбований контролером для ремонту або заміни. У квартирі АДРЕСА_1 , у відповідача засіб комерційного обліку був встановлений 30 травня 2022 року, таким чином з червня 2022 року плата за послуги централізованого водопостачання та водовідведення нараховується згідно його показників.

17 липня 2023 року відповідач ОСОБА_1 здійснив продаж вказаної квартири, проте вказану заборгованість перед продажем квартири не погасив позивачу.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав суду такі докази: - копію договору від 29 січня 2009 року між КП «Світловодським міським водоканалом» та індивідуальним споживачем ОСОБА_1 , який є власником квартири АДРЕСА_1 ; - довідку про нарахування плати та розмір платежів та виниклої заборгованості по особовому рахунку № НОМЕР_2 , який відкрито на власника квартири квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , станом на липень 2023 року; - копію договору купівлі-продажу квартири від 17 липня 2023 року, згідно якого власник ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 ; - Витяг з Державного реєстру речових прав; - копію Актів від 10 червня 2022 року про розпломбування лічильника води у квартирі АДРЕСА_1 споживача ОСОБА_1 ; - копію Листа-повідомлення ОКВП «Дніпро-Кіровоград» від 19 травня 2022 року про прийняття комерційного приладу обліку на абонентський облік; - копію Акту №78 від 30 травня 2022 року ОКВП «Дніпро-Кіровоград» про прийняття вузла комерційного приладу обліку за адресою Героїв України, 22 на абонентський облік; - додаткові письмові пояснення.

Позиція відповідача, ОСОБА_1 :

Відповідач про дати, час та місце судових засіданнь повідомлений належним чином, проте, у призначені на 12 жовтня 2023 року, 04 грудня 2023 року, 06 лютого 2024 року, 03 квітня 2024 року та 20 травня 2024 року судові засідання він не з`являвся, причини своєї неявки суду не повідомив.

При цьому, відповідач до суду направляв запити на інформацію стосовно справи та клопотання про направлення йому кореспонденції з вимогами щодо звернення до нього як до «Живого мужчини». Для забезпечення участі відповідача ОСОБА_1 у судовому розгляді справи, суд неодноразово направляв за місцем реєстрації відповідача та на його електронну пошту вказану у його зверненнях: копію ухвали суду про відкриття провадження у справі з копіями позовної заяви та доданих до неї документів, судові повістки на всі призначені судові засідання.

Суд вказує на виконання свого обов`язку інформувати учасників справи про її розгляд.

Відповідач кореспонденцію суду не отримав, а листи повернулися до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відмовився».

Письмові звернення відповідача суд розцінює, як відзив на позовну заяву, оскільки в них відповідач заперечує проти наявності у нього заборгованості перед позивачем за послуги з водопостачання та водовідведення.

Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу.

Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього.

Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала свої місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно.

Отже, для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою. З огляду на це, неотримання судової кореспонденції відповідачем не може бути перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 130 ЦПК України особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Однак процесуальне законодавство не визначає наслідків невручення повістки-повідомлення з причин закінчення строку зберігання. В тому числі жодними законами чи підзаконними актами не передбачено, скільки разів суд має перенаправляти кореспонденцію на єдину відому (офіційну) адресу, з якої вона повертається без вручення, для того щоб особа вважалась такою, що повідомлена.

Зважаючи на те, що відповідача належним чином про призначені на 12 жовтня 2023 року, 04 грудня 2023 року, 06 лютого 2024 року, 03 квітня 2024 року та 20 травня 2024 року судові засідання повідомлено про розгляд справи (за зареєстрованим місцем проживання), незалежно від того чи отримав відповідач адресовану йому кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов слід задовольнити, з таких підстав.

Встановлені судом обставини справи:

ОСОБА_1 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , мав у Обласному комунальному виробничому підприємстві «Дніпро-Кіровоград» відкритий особовий рахунок № НОМЕР_3 , та був споживачем послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення.

При цьому, 29 січня 2009 року між Комунальним підприємством «Світловодський міський водоканал», правонаступником якого є позивач ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, що підтверджується копією відповідного договору.

Відповідно до акту від 10 червня 2022 року контролером виконавця послуг ОКВП «Дніпро-Кіровоград» було обстежено засіб розподільного обліку за адресою АДРЕСА_2 . За результатами обстеження було складено акт в присутності відповідача про те, що розподільний засіб обліку КВ-1,5 №042095 не працює, внаслідок чого він був розпломбований контролером для ремонту або заміни.

Відповідно до акту від 30 травня 2022 року за адресою АДРЕСА_2 засіб комерційного обліку був встановлений, таким чином з червня 2022 року плата за послуги централізованого водопостачання та водовідведення нараховується згідно його показників.

Відповідач ОСОБА_1 споживав послуги Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» з централізованого водопостачання та водовідведення, проте за спожиті послуги не сплачував в повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 01 липня 2023 року має перед ОКВП «Дніпро-Кіровоград» заборгованість, яка утворилася за період з 01 червня 2022 року по 01 липня 2023 року в сумі 12 145 грн. 98 коп.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 17 липня 2023 року ОСОБА_1 здійснив продаж квартири АДРЕСА_1 , проте в порушення вказаного договору утворену заборгованість перед ОКВП «Дніпро-Кіровоград» не сплатив.

Оцінка суду :

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.1, 3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630 - розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Статтею 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено обов`язок споживачів питної води своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо врегульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором.

Абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що у разі виходу з ладу вузла обліку він підлягає заміні на справний та прийняттю на абонентський облік протягом п`яти робочих днів з дня виявлення факту виходу з ладу.

Таким чином, відповідно до викладеного вище, в разі виходу з ладу розподільного засобу обліку споживач за власний рахунок має виконати ремонт та повірку, або заміну засобу обліку протягом п`яти робочих днів з дня виявлення факту виходу з ладу.

Проте, відповідач до виконавця послуг про прийняття засобу розподільного обліку на абонентний облік після ремонту та повірки або заміни не звертався.

Відповідно до частин 1, 2 Закону Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. До встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до вимог частини другої статті 3 цього Закону:обсяги споживання гарячої чи питної води визначаються за показаннями вузлів розподільного обліку, а у разі їх відсутності - за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування. Загальний обсяг споживання гарячої або питної води у такій будівлі визначається як сума обсягу, визначеного за допомогою вузлів розподільного обліку та розрахункового обсягу, визначеного за нормою споживання для споживачів, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у разі якщо частина приміщень у будівлі оснащена вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, а частина - не оснащена, обсяг відповідної комунальної послуги, спожитий споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку, встановлюється у розмірі, визначеному за допомогою таких вузлів, а загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби та споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку) розподіляється між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами.

Різниця між показниками вузла комерційного обліку та обсягом гарячої, питної води, визначеним як сума показань вузлів розподільного обліку, така різниця розподіляється відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово- комунального господарства.

Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315.

Розподіл послуги визначається відповідно до X розділу Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг.

Пунктами 32, 33 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 року №690, вартість послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення визначається за обсягом спожитих послуг та встановленими відповідно до законодавства тарифами.

Плата за послуги розраховується виходячи з розмірів затверджених тарифів та обсягу спожитих послуг, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

Пунктом 13 Індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення визначено, що обсяг спожитої у будинку послуги з централізованого водопостачання визначається як обсяг питної води, спожитої в будинку, за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018р. №315.

Таким чином, визначення обсягу спожитих послуг згідно показників засобу вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку та розподіл їх за Методикою розподілу: між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами, відповідає вимогам чинного законодавства та умовам індивідуального договору.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Висновок суду :

Відповідач ОСОБА_1 з 29 січня 2009 року був споживачем послуг позивача з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_2 , проте за спожиті послуги сплачував не у повному обсязі, у зв`язку з чим має перед позивачем заборгованість за період з 01 червня 2022 року по 01 липня 2023 року в сумі 12 145 грн. 98 коп.

Відповідач ОСОБА_1 17 липня 2023 року здійснив продаж квартири АДРЕСА_1 , у якій споживав послуги позивача, проте виниклу заборгованість за спожиті послуги перед продажем квартири не сплатив позивачу.

Заперечуючи про існування боргу перед позивачем, відповідач не надав суду будь-яких достовірних, належних та допустимих доказів доказів у підтвердження своїх доводів та для спростування доводів позивача.

При цьому, позиція відповідача стосовно того, як суд до нього має звертатись, та інші аргументи щодо порушення позивачем його прав під час судового розгляду, суд розцінює, як власні філософські погляди самого відповідача, які не мають відношення до суті спору і не грунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та не впливають на вирішення вказаного спору, а відтак не підлягають окремій оцінці чи спростуванню.

Таким чином, відповідач, як споживач послуг, свої зобов`язання щодо своєчасності оплати за фактично отримані та використані послуги належним чином не виконав, узв`язку з чим має перед позивачем заборгованість, яку слід стягнути з відповідача на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград».

У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530 ЦК України, ст. ст. 7, 9, 17, 23, 24, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 6, пункту 4 частини 3 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», частин 1 та 4 статті 17 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", на підставі ст.ст. 2, 10-13, 76-81, 83, 89, 141, 223, 264, 265, 268, 274, 279, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» заборгованість за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення станом на 01 липня 2023 року в сумі 12 145 грн. 98 коп. на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_4 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, код ЄДРПОУ одержувача 03346822.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» судовий збір в сумі 2684 грн. на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_5 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, код ЄДРПОУ одержувача 03346822.

Копію судового рішення в порядку, визначеному ст.272 ЦПК України, направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Дата складення повного судового рішення 27 травня 2024 року.

Найменування сторін:

Позивач: Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград», юридична адреса: вул. Соборна, буд.19а, м. Кропивницький, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом