Справа №403/77/22 провадження № 6/403/5/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2024 року с-ще Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Дніпро) Мохна Світлани Олександрівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Дніпро) Мохна С.О. (далі по тексту - головний державний виконавець та відділ) в порядку ст.441 ЦПК України звернулась до суду із поданням про встановлення тимчасового обмеження права виїзду за межі України керівника державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№37)» (далі по тексту - ДП «СП ДКВС (№37)» ОСОБА_1 та голови комісії з припинення даного підприємства ОСОБА_2 .. Подання мотивоване тим, що на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження №66889070 про стягнення із боржника ДП «СП ДКВС (№37)» на користь ПП «Удача» та ТОВ «Агро Гюбі +» грошових коштів на загальну суму понад 12 млн. грн.. Перше виконавче провадження було відкрито 06 вересня 2021 року, останнє - 01 лютого 2022 року. За період перебування виконавчих документів на виконанні боржником самостійно дії та рішення, спрямовані на виконання рішень судів, не вчиняються. При цьому ДП «СП ДКВС (№37)» приховується інформація про укладення ним 15 жовтня 2021 року з ТОВ «Флекс Грейн» двох договорів поставки №15/10-1-2021 та №15/10-2-2021, на підставі яких відбулася реалізація боржником 658,93 тон озимого ячменю 3-го класу; 19,67 тон пшениці 3-го класу та 67,8 тон пшениці 4-го класу на суми 4 401 652,40 грн. та 682 810,25 грн. відповідно без надходження зазначених коштів на рахунок ДП «СП ДКВС (№37)». Таким чином, посадовими особами ДП «СП ДКВС (№37)» при поданні державному виконавцю інформації про майновий стан боржника шляхом приховування факту наявності у нього майна (врожаю зернових) були вчинені дії щодо ухилення від виконання обов`язку з виконання 91-го рішення суду.

Дослідивши зміст подання та додані до нього документи, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зі змісту подання вбачається, що на обгрунтування звернення до Устинівського районного суду Кіровоградської області з метою вирішення питання про тимчасове обмеження керівника юридичної особи-боржника у праві виїзду за межі України головний державний виконавець ОСОБА_3 посилається на норму ст.441 ЦПК України, зазначаючи, що вона є спеціальною та застосовується на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства та рішень інших органів (посадових осіб).

Разом з тим, Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК України) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст.1 ЦПК України), а ст.441 ЦПК України розміщена у розділі VІ цього Кодексу, який регулює процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень саме у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Згідно зі ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі №522/3454/16-ц під час визначення того, у якому порядку необхідно розглядати конкретний спір, необхідно встановити предмет спору, характер спірних правовідносин та суб`єктний склад учасників справи. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства, як передбачено частиною першою статті 15 ЦПК України у редакції, що діяла до 15 грудня 2017 року та частиною першою статті 19 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року), тобто встановлення змісту позовних вимог, визначення яких належить виключно позивачу; по-друге, суб`єктний склад такого спору, тобто склад учасників справи та зміст і характер спірних правовідносин».

У п.21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року в справі №640/16902/18 зроблено висновок про те, що з огляду на приписи частини першої статті 20 ГПК України, а також статей 4і 45 цього кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (аналогічний висновок викладений і в пункті 4.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №910/8729/18).

З доданих до подання копій матеріалів зведеного виконавчого провадження №66889070 та наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, що є публічно доступною (зокрема, рішення від 27.07.2021 у справі №912/3019/19, рішення від 28.12.2021 у справі №912/3027/19, рішення від 26.10.2021 у справі №912/2338/21) суддею встановлено, що підставою примусового стягнення з боржника ДП «СП ДКВС (№37)» на користь стягувача ПП «Удача» грошових коштів в загальній сумі 11991240 грн. 45 коп. (без урахування стягнутих в процесі виконавчого провадження сум) та на користь стягувача ТОВ «Агро Гюбі +» грошових коштів в загальній сумі 4 538 720 грн. 08 коп. є судові рішення, видані господарським судом Кіровоградської області за період з 25 серпня 2021 року по 24 січня 2022 року за результатами розгляду позовів ПП «Удача» та ТОВ «Агро Гюбі +» до ДП «СП ДКВС (№37)» про стягнення заборгованості за договорами проведення сільськогосподарських робіт.

Дані рішення були опубліковані в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому беруться судом до уваги як такі, що публічно проголошені, розміщені у Єдиному державному реєстрі судових рішень, загальнодоступні й обов`язкові до виконання усіма органами і особами відповідно до ст.129-1 Конституції України (правовий висновок, викладений в постановах Верховного Суду від 24 травня 2023 року у справі №357/9159/18, від 18 липня 2023 року у справі №357/8277/19).

Доказів наявності у відділі на примусовому виконанні в межах зведеного виконавчого провадження №66889070 рішень, ухвалених судом (судами) в порядку цивільного судочинства, в тому числі про стягнення з боржника ДП «СП ДКВС (№37)» на користь фізичних осіб грошових коштів, додані до подання письмові матеріали не містять.

Таким чином, зазначена у поданні вимога про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон стосується саме керівника та голови ліквідаційної комісії юридичної особи - боржника ДП «СП ДКВС (№37)» й обгрунтовується ухиленням останніх від виконання рішень господарського суду Кіровоградської області.

За змістом п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.327 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

До процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у господарських справах належить і вирішення судом подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи-боржника як виключний захід забезпечення виконання судового рішення (ст.337 ГПК України).

За змістом ст.338 ГПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, саме нормами ГПК України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку господарського судочинства та визначено інстанційну юрисдикцію господарських судів під час їх вирішення.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Касаційного господарського суду №910/8130/17 від 19 серпня 2020 року, «…стаття 337 ГПК України не містить поняття «керівник боржника»… Разом з тим, Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальною нормою права, якою врегульовано умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню. Тобто вказаним законом врегульовано права та обов`язки осіб, на правовідносини яких розповсюджується дія такої норми права. Відтак, якщо спеціальною нормою права (пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження») передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи чи керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням…, то обмеження виконавця у такому праві означатиме порушення прав виконавця, які визначені спеціальною нормою права, а саме Законом України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, положення ст.337 ГПК України не містять обмежень щодо звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника-юридичної особи до виконання ним зобов`язань за рішенням в порядку п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

За встановлених обставин, виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з примусового виконання рішень господарського суду Кіровоградської області, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження у справі з огляду на те, що подання головного державного виконавця Мохна С.О. про встановлення тимчасового обмеження права виїзду за межі України керівника ДП «СП ДКВС (№37)» ОСОБА_1 та голови комісії з припинення даного підприємства ОСОБА_2 має вирішуватись в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст.ст.1, п.1 ч.1 ст.186, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Дніпро) Мохна Світлани Олександрівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа у зведеному виконавчому провадженні №66889070 з примусового виконання судових рішень господарського суду Кіровоградської області, виданих у період з 25 серпня 2021 року по 24 січня 2022 року, оскільки подання не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити державному виконавцю, що розгляд подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника юридичної особи-боржника у зведеному виконавчому провадженні №№66889070 з примусового виконання наказів господарського суду Кіровоградської області віднесений до юрисдикції даного суду, як суду першої інстанції, який розглядав господарські справи за місцезнаходженням відповідача - Державного підприємства «Сільськогосподарське підприємство Державної кримінально-виконавчої служби (№37)».

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом із заявою та доданими до неї документами надіслати головному державному виконавцю.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складення) апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п?ятнадцяти днів з дня вручення йому даної ухвали суду.

Суддя С.Ю.Атаманова