справа № 361/5859/23
провадження № 2-о/361/40/24
РІШЕННЯ

Іменем України

04 червня 2024 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області про встановлення факту батьківства,

в с т а н о в и в :

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила суд встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та внести в актовий запис № 148 про народження цієї дитини, який складений 25 лютого 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, зміни щодо батька дитини на ОСОБА_2 та прізвища дитини на ОСОБА_4 .

В обґрунтування вимог заяви зазначала, що із 2010 року вона та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від цих відносин ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_3 , біологічним батьком якого є ОСОБА_2 , цивільний чоловік. Від попереднього шлюбу, який розірваний у 2009 році, вона має сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . До 2022 року вони усі разом проживали у місті Лисичанськ Луганської області. У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України вони разом із дітьми вимушені були покинути місто Лисичанськ та переїхати до міста Бровари Київської області, де взяті на облік як внутрішньо переміщені особи, та зареєстрували місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

У березні 2023 року ОСОБА_2 був призваний на військову службу та направлений до військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби. У червні 2023 року від ІНФОРМАЦІЯ_6 (далі ІНФОРМАЦІЯ_7 ) вона отримала сповіщення, що її цивільний чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час штурмових дій противником поблизу населеного пункту Білогорівка Луганської області. 17 червня 2023 року вона здійснила поховання ОСОБА_2 у місті Бровари Київської області.

За життя її цивільний чоловік ОСОБА_2 визнавав себе біологічним батьком її сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . За життя ОСОБА_2 вони не встигли подати заяву про визнання його батьком цієї дитини. Проживали вони 13 років разом однією сім`єю, вели спільне господарство, виховували та утримували свою спільну дитину, ОСОБА_2 виконував усі обов`язки батька дитини.

Встановлення факту батьківства їй необхідне для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Онопрієнко З.В. у судовому засіданні вимоги заяви підтримали, просили суд задовольнити заяву повністю.

Заінтересована особа у справі: Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за відсутності їхнього представника, прав заявника не оспорює. Також зазначав, що реєстрація народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проведена відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України, батьком дитини на підставі заяви матері ОСОБА_1 від 25 лютого 2011 року № 35 був записаний ОСОБА_6 .

Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Алієва К.П. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу без її участі, заяву про встановлення факту батьківства підтримує в повному обсязі.

З`ясувавши позицію учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Суд встановив, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Лисичанськ Луганської області, його матір`ю є заявник ОСОБА_1 , батьком дитини зазначений ОСОБА_6 , про що 25 лютого 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, складений актовий запис за № 148. Відомості про батька дитини записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України за вказівкою матері.

Відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 08 липня 2022 року № 3250-/17813, № 3250-/17810 та № 3250-/17815 фактичним місцем проживання заявника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та малолітньої дитини ОСОБА_3 зазначена адреса: АДРЕСА_1 .

Із копії військового квитка ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 у місті Лисичанськ Луганської області, серії НОМЕР_2 , який виданий 27 березня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_7 , вбачається, що у розділі 4 цього військового квитка Сімейний стан зазначено про те, що вказана особа перебуває у цивільному шлюбі із ОСОБА_1 , 1988 року народження.

Згідно із копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 19 червня 2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в смт Білогорівка Попаснянського району Луганської області.

У сповіщенні сім`ї № 208 від 13 червня 2023 року за вих. № 424, направленому ІНФОРМАЦІЯ_7 заявнику ОСОБА_1 , зазначено, що її чоловік солдат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , призваний на військову службу згідно із Указом Президента України Про загальну мобілізацію, загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час штурмових дій противником поблизу населеного пункту Білогорівка Луганської області, вірний військовій присязі.

У ч. 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

У ч. 2 ст. 125 СК України визначено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно із ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

У ч. 1 ст. 135 СК України встановлено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Пленум Верховного Суду України у п. п. 7, 9 постанови № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснив, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Верховний Суд у постанові від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 вказав, що предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Тлумачення норм ст. 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (ст. 128 СК України).

Згідно із ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою суду від 01 березня 2024 року за клопотанням заявника ОСОБА_1 для встановлення кровної спорідненості між померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 і дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у даній справі призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, оскільки згідно із листом від 22 лютого 2024 року за вих. № 891 в архіві біологічного матеріалу Комунального закладу Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи Дніпровської обласної ради зберігається біологічний матеріал військовослужбовця ОСОБА_2 , реєстраційний номер 4363 від 14 червня 2023 року.

Із висновку судово-медичного експерта Комунального закладу Дніпровське обласне бюро судово-медичної експертизи Дніпровської обласної ради № 710-МГ від 01 квітня 2024 року вбачається, що молекулярно-генетичним аналізом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , народженого громадянкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Вірогідність того, що ОСОБА_2 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за результатами даної експертизи складає величину не менше 99,9999 %.

Відповідно до зазначеного висновку судового експерта біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 вважається доведеним.

Верховний Суд у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц виклав правовий висновок та зазначив, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

У ч. ч. 1, 4 ст. 10 ЦПК України встановлено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 травня 2009 року у справі Калачова проти Російської Федерації (заява № 3451/05, § 34) зауважив, що на сьогоднішній день ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту оспорювання батьківства.

У п. п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до п. 1 ст. 7 вказаної Конвенції дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

За змістом ч. 3 ст. 51 Конституції України, ч. ч. 2, 3 ст. 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.

Згідно із ч. ч. 8, 10 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якого є заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , тому заява останньої про встановлення факту батьківства є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Суд вважає, що вимоги заявника ОСОБА_1 про внесення в актовий запис № 148 про народження 12 лютого 2011 року ОСОБА_3 , складений 25 лютого 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, змін щодо відомостей про батька та прізвища дитини відповідно до вимог ст. ст. 134, 145 СК України підлягають задоволенню, тому у даний актовий запис про народження підлягають внесенню зміни щодо батька дитини на ОСОБА_2 та прізвища дитини на ОСОБА_4 .

Зазначений факт батьківства встановлений судом для надання можливості призначення малолітньому синові заявника ОСОБА_1 пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 13, 76, 89, 259, 263 265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якого є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Внести в актовий запис № 148, складений 25 лютого 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції у Луганській області, про народження ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Лисичанськ Луганської області ОСОБА_3 , наступні зміни:

батько із ОСОБА_6 на ОСОБА_2 ;

прізвище із ОСОБА_7 на ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.