Єдиний унікальний номер 133/567/24
Номер провадження 2/133/677/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28.05.24 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

В складі:

Головуючого судді Щерби Н.Л.,

за участю секретаря Білокура Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Кузьмінський Юрій Володимирович, до Глуховецької селищної ради Вінницької області про визнання права власності за набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кузьмінський Ю.В. звернувся до суду з позовом до Глуховецької селищної ради Вінницької області про визнання права власності за набувальною давністю. У вказаній позовній заяві позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок та господарські будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . У державній нотаріальній конторі позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок, що знаходиться за вищевказаною адресою та був відібраний при розкуркулюванні у ОСОБА_3 , передано у власність його доньці та матері позивача ОСОБА_2 . Однак за життя ОСОБА_2 право власності на вказаний будинок не оформила. Державний реєстратор відмовив позивачу у проведенні реєстраційних дій, оскільки право власності на будинок за даною адресою зареєстровано за ОСОБА_4 . Позивач з 2004 року вона і по теперішній час відкрито та безперервно володіє та користується домоволодінням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищезазначені обставини, позивач вважає, що у зв`язку із добросовісним, безперервним володінням чужим майном, у неї виникло право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за набувальною давністю у порядку ст. 344 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 01 березня 2024 року в даній справі було відкрито провадження, вирішено розглядати справу у порядку загального позовного провадження, по справі призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 29 квітня 2024 року закрито підготовче провадження.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Кузьмінський Ю.В. у судове засідання не з`явилися, представник надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести без їх участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, позов підтримує.

Представник відповідача Глуховецької селищної ради в судове засідання не з`явився, проте на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої просить розглядати справу без участі представника відповідача, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з неявкою в підготовче засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами та долучені до матеріалів справи письмові докази, правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №75750720 від 08 лютого 2024 року вбачається, що 03 червня 2005 року Козятинською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №392/2005 до майна померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки №79/01-16 від 08 лютого 2024 року, виданої завідувачем Козятинської державної нотаріальної контори, після смерті ОСОБА_2 заведена спадкова справа 392/2005. Спадкоємцем за законом є ОСОБА_5 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 жовтня 2008 року ОСОБА_5 успадкувала після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, площею 0,62 га, розташованої в АДРЕСА_1 .

Рішенням засідання районної комісії по реабілітації жертв політичних репресій на Україні прирайдержадміністрації від 13 січня 1993 року признано факт розкуркулення ОСОБА_6 в 1933 році, що проживав в с. Білопілля. Будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , відібраний при розкуркулюванні у ОСОБА_3 , передано у власність його доньці ОСОБА_2 .

Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 виготовлено на замовлення ОСОБА_5 .

Згідно довідки №4-62 від 29 березня 2023 року, виданої старостою с. Білопілля, на підставі запису по погосподарській книзі №2 Глуховецької селищної ради, номер об`єкта погосподарського обліку №010107-3, житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , числиться за ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки №228 від 13 квітня 2023 року, виданої керівником Козятинського ВП КП "ВООБТІ", станом на 31 грудня 2012 року право власності на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване в цілому за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 вересня 1992 року.

Державний реєстратор відмовив позивачу ОСОБА_1 у проведенні реєстраційних дій, оскільки право власності на будинок за даною адресою зареєстровано за ОСОБА_4 , що підтверджено відповідним рішенням від 20 лютого 2024 року.

Допитана в судовому засіданні 23 травня 2024 року свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що мати позивача постійно проживала в будинку по АДРЕСА_1 . Позивач вже більше 15 років володіє та користується вказаним домоволодінням. Філліпову вона знала, проте їй невідомо, яким чином вона стала власником даного будинку. До своєї смерті вона проживала в АДРЕСА_1 у неї не було. Батька позивача реабілітували і вони постійно проживали в даному будинку.

Допитана в судовому засіданні 23 травня 2024 року свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що ОСОБА_2 була матір`ю позивача і постійно проживала в будинку по АДРЕСА_1 . Позивач вже більше 15 років володіє та користується вказаним домоволодінням. Філліпова ніколи не проживала у вищевказаному будинку, оскільки в неї було своє житло. Родичів у останньої немає.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом (частина перша статті 344 ЦК України).

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнішній строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Звідси, йдеться про добросовісне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18).

Відповідно до частини четвертоїстатті 263 ЦПК Українипри виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року (надалі - Постанова), відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК України, а також частини четвертоїстатті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади (п. 13 Постанови).

Так, звертаючись до суду позовом про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, позивач зазначила, що з 2004 року користується житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та вважає, що внаслідок відкритого, безперервного володіння зазначеним будинком, має право на нього в силу положень статті 344 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях уча сників справи, їхніх представників.

Беручи до уваги, що позивач ОСОБА_1 добросовісно заволоділа будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та продовжує більше десяти років відкрито, безперервно та добросовісно користуватися ним, а в позасудовому порядку відсутні підстави для оформлення права власності на цей житловий будинок, жодних спадкоємців, які б претендували на зазначене майно судом не встановлено, відтак ці обставини, на переконання суду, є достатніми підставами для набуття позивачем ОСОБА_1 права власності на зазначений будинок за набувальною давністю.

Отже, з огляду на наведені вище норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.335, 344 ЦК України, ст.ст.206, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Прийняти визнання позову відповідачем.

Позов ОСОБА_1 до Глуховецької селищної ради Вінницької області про визнання права власності за набувальною давністю, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на житловий будинок та господарські будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 ;

відповідач: Глуховецька селищна рада Вінницької області, яка знаходиться за адресою: смт. Глухівці, Хмільницького району, Вінницької області, вул. Шкільна, 41, .

Суддя: