Провадження № 2/205/1481/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 рік м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бізяєвої Н.О.

за участю секретаря судового засідання Бородавки А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Пасюк Василя Володимировича до Маріупольської міської ради Донецької області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Пасюк В.В. звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до Маріупольської міської ради Донецької області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову зазначено, що матипозивача, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Факт родинних стосунків позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 та Свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2 . ОСОБА_2 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримувала пенсію за віком, маючи статус внутрішньо переміщеної особи. Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається, у тому числі, із недоотриманої пенсії за період з 01.03.2016 року по 31.07.2019 року та у грошовому виразі становить 76 295.42 грн. Згідно Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01.11.2021 року у справі № 266/5275/21 - встановлено факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 14 травня 2019 року по день її смерті, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач прийняв спадщину після смерті матері шляхом проживання зі спадкодавцем та шляхом подання Чекіда Олексію Андрійовичу приватному нотаріусу Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області заяви про прийняття спадщини. У відповідності до цієї заяви було заведено спадкову справу, номер у спадковому реєстрі 68804433. Після збройної агресії російської федерації та початку бойових дій на території Донецької областей позивач був змушений покинути своє постійне місце проживання та переїхати до м.Кременчук Полтавської області. Отримати документи про право власності на спадкове майно позивач не встиг. Але у відповідності до ч.3 ст.1269 ЦКУ - Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Щодо можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно після померлої матері ОСОБА_2 позивач зверталася із запитом до Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України. Згідно відповіді Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції №11009/М-749/15.5 від 17.03.2023 «Наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 07 червня 2022 року № 60/В «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Маріупольського районного нотаріального округу Чекіди Олексія» діяльність приватного нотаріуса Чекіди Олексія по Маріупольському районному нотаріальному округу Донецької області припинена з 07 червня 2022 року. Документи нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Чекіди Олексія до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались. Крім того, з заяви приватного нотаріуса Чекіди О.А. від 03 червня 2022 року вбачається, що в зв`язку з широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України вивезти архів нотаріальних документів не вдалося. Інформація щодо стану архіву приватного нотаріуса відсутня.» У зв`язку із тим, що нотаріус ОСОБА_3 залишився працювати на непідконтрольній території, і в нього залишилися всі нотаріальні архіви, його діяльність не визнається державою Україна, а сам він позбавлений права на заняття нотаріальною діяльністю - у позивача не існує іншого способу оформлення права власності на спадкове майно окрім як подання позову до суду про визнання права власності на спадкове майно у зв`язку з неможливістю оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Просила суд визнати за нею ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прво власності на набуті в порядку спадкування за азконом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 грошові кошти в сумі 76 295,42 грн. недоотриманої спадкодавцем пенсії за період з 01.03.2016 року по 31.07.2019 року.

12.01.2024 року від представника третьої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що у випадках, коли на день смерті пенсіонера нарахування та виплата пенсії не здійснювалась, заява щодо поновлення виплати пенсії особисто пенсіонером не надавалась, органи Пенсійного фонду України можуть відновити нарахування пенсії на підставі заяви спадкоємця, визначеного нотаріусом. Обчислення розміру пенсії, що могла бути нарахована, проводиться згідно з частиною другою статті 49 Закону №1058, з урахуванням вимог статті 46 Закону № 1058 (не більше ніж за три року до дня звернення за отриманням пенсії). Датою звернення за отриманням пенсії у випадках смерті пенсіонерів є дата звернення визначеного нотаріусом спадкоємця з усіма передбаченими законодавством документами (аналогічні права належали спадкодавцю). При надані відповіді на запит нотаріуса щодо суми недоотриманої пенсії органи Пенсійного фонду України вказують розмір недоотриманих сум пенсій на дату формування довідки про суму недоотриманої пенсії та обов`язково зазначають, що розмір виплати може бути зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України особи, яка має право на отримання даної виплати згідно свідоцтва про право на спадщину. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 15 березня 2021 року по справі № 243/5743/19. Заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (пункт 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1). Виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам проводиться відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі данних про внутрішньо переміщених осіб. За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_2 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду Українив Запорізькій області як внутрішньо переміщена особа та отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058. Виплата пенсії проведена по 29.02.2016. На підставі заяви пенсіонера №4079 від 24.06.2019 Головним управлінням Пенсійного фонду України з дислокацією у м. Маріуполі (далі - Головне управління) в липні 2019 року пенсійну справу ОСОБА_2 з 23.06.2016 взято на облік за новим місцем перебування на обліку як внутрішньо переміщеної особи з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058. Пенсійна справа знята з обліку з 01.10.2020 року у зв`язку зі смертю пенсіонера 01.09.2020 року. 17.02.2022 за № 93/02-14 на адресу Головного управління надійшов запит з додатками від Приватного нотаріуса Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Чекіди О.А., щодо надання інформації про наявність невиплачених сум на ім`я померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Запит приватного нотаріуса Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Чекіди О.А. Головним управлінням був опрацьований в травні 2022 року, а саме проведено розрахунок сум недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 та 30 травня 2022 року надіслана довідка Нотаріусу про суму недоотриманої пенсії в розмірі 12251,01 грн за період з 10.02.2019 по 31.07.2019 з урахуванням вимог частини першої статті 46 Закону №1058. Наголошуємо, що звернення спадкоємців за недоотриманою пенсіє померлої ОСОБА_2 відсутні. Право на спадщину ніким не оспорюється та чітко встановлене законом. У зв`язку з чим, просили відмовити у задоволені позовних вимог.

19.01.2024 представником позивача на адресу суду подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що третя особа у відзиві повідомляє суд начебто звернення спадкоємців за недоотриманою пенсією померлої ОСОБА_2 відсутні. Але, вказане спростовується доданим до позову листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.08.2023 року №15035-13559/ М-02/8-0500/23 згідно якого, управління повідомляє ОСОБА_1 , що відповідно до ст.52 ЗУ №1058, сума пенсії, яка належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою у зв`язку із його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті. Також пропонується надати заяву встановленого зразка (а якщо заява подана у довільній формі тоді виходить її немає потреби задовольняти. Але така позиція пенсійного фонду не ґрунтується на законі. Також запропоновано надати певні документи, серед яких значиться і свідоцтво про право на спадщину, яке позивач не може змоги отримати з причин, викладених як у тексті позову, так і до заяви додавались необхідні документи. А наразі пенсійний фонд просить взагалі позбавити ОСОБА_1 права на спадкове майно - пенсію, яка належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою у зв`язку із його смертю. У зв`язку із тим, що нотаріус Чекіда О.О. залишився працювати на непідконтрольній території, і в нього залишилися всі нотаріальні архіви, його діяльність не визнається державою Україна, а сам він позбавлений права на заняття нотаріальною діяльністю - у позивача не існує іншого способу оформлення права власності на спадкове майно окрім як подання позову до суду про визнання права власності на спадкове майно у зв`язку з неможливістю оформлення спадщини в нотаріальному порядку. А тому твердження третьої особи щодо відсутності спору між сторонами не заслуговує на увагу. Адже, повторне заведення в теперішній час спадкової справи органами нотаріату, які здійснюють свої повноваження на території, яка контролюється органами державної влади України, є неможливим. Склалася ситуація, в якій спадкоємець/позивач, за заявою якої була відкрита спадкова справа на територіях, де велись або ведуться бойові дії, не може отримати свідоцтва про право на спадщину до повного відновлення роботи нотаріату на цих територіях. При цьому, механізмів передачі таких спадкових справ до інших регіонів чи нотаріусів не передбачено, як і не запроваджено процедури відновлення таких спадкових справ у випадку їх втрати чи знищення. Тобто, позивач вважає, що матеріалами справи підтверджується, що на день подання позову до суду у спадкоємця померлої ОСОБА_2 відсутні умови одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після її смерті, з вищевказаних причин.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання позивач та її представник ОСОБА_4 через систему «Електронний суд» подала заяву про розгляд справи без участі позивача та представника. Позовну заяву підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Представник відповідача Маріупольської міської ради Донецької області в судове засідання не з`явився, 18.03.2024 року через систему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи без участі представника, просив при ухвалені рішення, судові витрати покласти на позивача, оскільки Маріупольська міська рада в даному випадку не оспорює право позивача на спадкове майно, а виступає в якості номінального відповідача у такого виду справах.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судове засідання не зявилась, просила розгляд справи проводити без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , приватним нотаріусом Чекіда О.А., відкрито спадкову справу №191/2021, що зареєстрована в спадковому реєстрі під №68804433, про даний факт свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) від 17.03.2023 року, територія Маріупольського району Донецької області з 05.03.2022 віднесена до тимчасово окупованих російською федерацією територій Україїни відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, зареєстрованим в Міністертсві юстиції України 23 грудня 2022 року за №1668/39004.

Наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харкова) від 07 червня 2022 року №60/В «Про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Маріупольського районного нотаріального округу Чекіди Олексія» діяльність приватного нотаріуса Чекіди Олексія по Маріупольському нотаріальному округу Донецької області припинена з 07 червня 2022 року. Докумети нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса Чекіди О. до Донецького обласного державного нотаріального архіву не передавались.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30 червня 2023 року, ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщена особа, перебувала на обліку з 01.08.2019 року в Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, пенсія виплачена по 28.02.2016. Призупинення пенсії ОСОБА_2 було здійснено на підставі статті 12 Закону України від 20.10.2014 №1706 «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» з 01.03.2016. Сума пенсії за період з 01.03.2016 по 31.07.2019 не виплачувалась. Пенсійна справа знята з обліку щ жовтня 2020 року у зв`язку із смертю ОСОБА_2 .

Згідно довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.06.2023 року, зазначено суму нарахованої та не виплаченої пенсії ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 по 31.07.2019 в розмірі 76 295,42 грн.

У відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.08.2023, ОСОБА_6 , було зазначено, що ваше звернення від 10.07.2023, розглянуто відповідно до ЗУ «Про звернення громадян». Можливість випалти суми пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, врегульовано ст.. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003, в тому числі в частині їх випалти спадкоємцям за умови надання свідоцтва про право на спадщину, де спадковим майном зазначено пенсію померлого пенсіонера. Для отримання недоодержаної пенсіїї необхідно подати заяву встановленого зразку, до якої додати документи: свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину, витяг із спадкового реєстру, паспорт, ідентифікаційний номер, довідку внутрішньо переміщеної особи (в разі наявності), заяву про відкриття рахунку у банку для отримання коштів. Також було зазначено, що сума недоотриманої пенсії буде розрахована після відповідного звернення з урахування ч. 1 ст. 46 ЗУ від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за три роки до дня звернення за отриманням недоодержаної пенсії, де датою звернення є день надання спадкоємцем заяви про випалту недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, з усіма необхідними документами.

Відповідачем надано розрахунок нарахувань пенсійних виплат у розмірі 12 251,01 грн.

Відповідно до рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 листопада 2021 року, яке набрало законної сили, встановлено факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 14.05.2019 року по день її смерті, а саме по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до Довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.06.2023 року, сума невиплачених (недоотриманих), але належних до отримання та помісячного нарахування пенсійних сум ОСОБА_2 , за період з 01 березня 2016 року по 31 липня 2019 року складає 76 295,42 грн.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).

Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що:

- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;

- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;

- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1227 ЦК за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення", де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18) вказано, що "підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України".

Суд зазначає, що право на такі виплати у спадкодавця зберігається і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю, а тому спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання безпідставно не нарахованої відповідачем пенсії у порядку спадкування за законом.

Зазначений висновок узгоджується із позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Посилання відповідача на частину першу статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якою передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, суд не приймає до уваги, оскільки дана правова норма розповсюджується на пенсіонерів, які є власниками своїх особистих пенсій, тобто на тих, що не померли, та ніяким чином не стосується правовідносин щодо спадщини.

ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів.

Крім того, щодо посилання на трирічний строк позовної давності, що передбачений ч. 1 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає, що ця норма права не може бути застосована, оскільки вона застосовується лише, якщо пенсія не була отримана з вини пенсіонера, а матеріали цивільної справи не містять доказів такої вини.

Таким чином, підстав для відмови у задоволенні позову, або задоволення позовних вимог частково у межах трьохрічного строку не має.

Як вбачається з матеріалів справи розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 01 березня 2016 року по 31 липня 2019 року складає 76 295,42 грн., яка увійшла до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином позивач успадкувала належні спадкоємцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у тому розмірі, у якому спадкодавець мав право на їх виплату на момент своєї смерті. Дата звернення спадкоємця до органу Пенсійного фонду України з вимогою про виплату нарахованої за життя спадкодавця пенсії не впливає на розмір виплат та не надає органам Пенсійного фонду України права на обмеження цих виплат.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вмотивованості висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованого та правильного висновку суду.

Враховуючи, що в ході розгляду справи було достовірно встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно належала нарахована, але не отримана нею пенсія у розмірі 76 295,42 грн., ОСОБА_1 , спадщину після смерті своєї матері прийняла, подавши нотаріусу у визначений строк з часу відкриття спадщини відповідну заяву, при цьому позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених вимог з відповідача слід стягнути 858,88 грн. судового збору на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника адвоката Пасюк Василя Володимировича до Маріупольської міської ради Донецької області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання права власності на спадкове майно- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_3 ), право власноті набуті в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , грошові кошти в сумі 76 295 (сімдесят шість тисяч двіста дев`яносто пять) грн.. 42 коп. недоотриманої спадкодавцем пенсії за період з 01.03.2016 по 31.07.2019 року.

Стягнути з Маріупольської міської ради Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 88 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне рішення складено 21 березня 2024 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ;

представник позивача: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 ;

відповідач: Маріупольська міська рада Донецької області, , адреса: Донецька область, м. Маріуполь, просп.. Мира, буд. 70, 87500, ел. пошта: ;

третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, адреса: площа Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ел. пошта: .

Суддя: Н.О. Бізяєва