Справа № 352/353/24
Провадження № 2/352/253/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Олійника М. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Кукули О. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 , третя особа: Єзупільська селищна рада Івано-Франківської області, про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В :

23 січня 2024 року позивач ОСОБА_5 звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що з 20 червня 2002 року по 06 листопада 2019 року ОСОБА_2 перебувала в шлюбі із ОСОБА_6 . За цей час народилось двоє дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому при реєстрації актових записів про народження дітей їх батьком було записано офіційного чоловіка ОСОБА_2 - ОСОБА_9 2017 році ОСОБА_2 повідомила позивачу, що він є біологічним батьком дітей, у зв`язку з чим він бажав проведення тесту ДНК з метою визначення біологічної спорідненості. Згідно з результатами аналізу ДНК, що був проведений 12 жовтня 2018 року, ймовірність батьківства ОСОБА_10 щодо ОСОБА_8 становить 99,09972%. Рішенням районного суду в ОСОБА_11 (Республіка Польща) від 22 лютого 2019 року встановлено, що малолітній ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не являється сином ОСОБА_13 , а ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не являється дочкою ОСОБА_13 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_15 перед керівником відділу реєстрації актів державного стану в Контах-Вроцлавських визнав батьківство дітей та зміну прізвища дітей на « ОСОБА_16 ». Надалі шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_17 було розірвано рішенням окружного суду у Вроцлаві від 15 жовтня 2019 року. 19 липня 2023 року ОСОБА_2 через представника повторно одержала свідоцтво про народження сина, однак, як з`ясувалось для неї та позивача, у даний документ зміни не вносились, оскільки рішення районного суду в ОСОБА_11 (Республіка Польща) від 22 лютого 2019 року не мало юридичних наслідків в Україні. При цьому Позивач до цього часу розраховував, що органи державної реєстрації актів цивільного стану в Україні змінили прізвище дитини та зареєстрували батьком ОСОБА_18 . Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_8 , яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 19 липня 2023 року, батьком ОСОБА_8 зазначений ОСОБА_19 , що не відповідає дійсності та суперечить інтересам дитини та позивача. У зв`язку з наведеними обставинами ОСОБА_5 не може належним чином виконувати покладені на нього батьківські обов`язки.

25 липня 2023 року ОСОБА_5 звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з метою внесення змін у актовий запис про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - зміни прізвища дитини на « ОСОБА_16 » та зазначення батьком дитини ОСОБА_18 , однак одержав відмову. У зв`язку з наведеним просить суд виключити відомості про ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як батька дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з актового запису про народження №1, зареєстрованого 16 січня 2015 року виконавчим комітетом Єзупільської селищної ради Тисменицького району Івано-Франківської області. Внести зміни в актовий запис про народження дитини, вказавши його батьком дитини та змінити прізвище дитини з « ОСОБА_20 » на « ОСОБА_16 », в графі «Батьки» батьком дитини замість « ОСОБА_19 » записати « ОСОБА_21 », громадянин Республіки Польща.

У судове засідання позивач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_22 не з`явилися, але від представника позивача надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, просила задовольнити позовні вимоги на підставах, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_23 в судове засідання не з`явилися, але представник позивача надав заяву про визнання позову, а також просив провести судовий розгляд без їх участі.

Відповідач ОСОБА_24 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, зокрема, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву з клопотаннями про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, враховуючи такі обставини.

Відповідно до ст.13 ч.1,2 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Між сторонами виникли правовідносини щодо батьківства дитини, що регулюються Сімейним кодексом України.

Так, ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , наведене підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим повторно 19 липня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. В графі батьки зазначені: батько: ОСОБА_19 , мати: ОСОБА_2 (а.с. 11).

Згідно зі звітом про аналіз ДНК для визначення біологічної спорідненості № 531-18 від 17 жовтня 2018 року, передбачуваний батько: Напора Пьотр, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_6 , дитина: ОСОБА_25 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , ймовірність батьківства: 99, 9972% (а.с. 21-23).

Рішенням районного суду в ОСОБА_11 (Республіка Польща) від 22 лютого 2019 року встановлено, що малолітній ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не являється сином ОСОБА_13 (а.с.9-10).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_15 перед керівником відділу реєстрації актів державного стану в Контах-Вроцлавських визнав батьківство дитини ОСОБА_25 та зміну прізвища дитини на « ОСОБА_16 » (а.с. 17-20).

15 жовтня 2019 року рішенням окружного суду у Вроцлаві розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_17 (а.с. 25-28).

Відповідно до статті 51 Конституції України, ч. 2 та 3 ст. 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Згідно з ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Відповідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 1 ст.122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Частиною 2 ст. 125 цього Кодексу передбачено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 зазначеного Кодексу походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Статтею 128 Сімейного кодексу передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.

У п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ч.2 ст. 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.8, підпункту 2.13.1. п. 2.13. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, заява про визнання батьківства, яка є підставою для внесення змін, може бути подана до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про народження (крім випадків, коли актовий запис про народження складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) або за місцем постановлення рішення суду про визнання батьківства. Якщо в актовому записі про народження дитини батьком указаний чоловік заявниці або інша особа (за винятком випадків, передбачених статтею 135 Сімейного кодексу України), то в унесенні змін стосовно визнання батьківства має бути відмовлено до вирішення судом питання щодо виключення з актового запису про народження відомостей про батька. Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Згідно з положеннями ст.13 ЦПК України, яка передбачає принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Суд вважає доведеною ту обставину, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Наведене підтверджується відповідним результатом дослідження аналізу ДНК на батьківство (а.с.21-23), відповідно до якого ймовірність батьківства ОСОБА_10 дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 становить 99,9972%.

Крім того, суд враховує заяву матері дитини - відповідача ОСОБА_2 про визнання позову.

Тому, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, визнати позивача ОСОБА_26 батьком ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також внести до актового запису про народження дитини відповідні зміни.

На підставі вищевикладеного та, ст. ст. 75-77, 79, 80, 84, 121, 128, 134, Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 2,4,5,10,12,13,19,76-91,133,141,200, 206, 258-259, 263-265, 268, 273,354-355, 355, 430 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 , третя особа: Єзупільська селищна рада Івано-Франківської області, про визнання батьківства- задовольнити.

Визнати ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина Республіки Польща, батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виключити з актового запису про народження № 1 від 16 січня 2015 року, складеного Виконавчим комітетом Єзупільської селищної ради Тисменицького району Івано-Франківської області, з графи «Батько» відомості про « ОСОБА_3 , громадянина Польщі», як батька дитини: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № 1 від 16 січня 2015 року, складеного Виконавчим комітетом Єзупільської селищної ради Тисменицького району Івано-Франківської області, зазначивши у графі «Батько» відомості: « ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин Республіки Польща», у графі «Прізвище» змінити запис « ОСОБА_20 » на « ОСОБА_16 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Максим ОЛІЙНИК