Справа № 159/5131/23
Провадження № 2/159/74/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання Пустової А.Ф.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Самулевич Олена Миколаївна, до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року адвокат Самулевич О.М. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 пені за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 04.10.2022 по 15.08.2024 в розмірі 28327,52 грн.

Позов мотивований тим, що відповідач не виконує рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.11.2022 (судовий наказ у справі №159/3968/22), яким ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття з 04.10.2022.

Визначені рішенням суду аліменти відповідач не сплатив жодного разу, тому станом на 15.08.2023 утворилася заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 28 327,30 грн.

Посилаючись на вимоги статті 196 СК України, яка передбачає відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати, представником позивача у позовній заяві проведений розрахунок неустойки за період прострочення з 04.10.2022 по 15.08.2023, із розрахунку 1% за кожен день, загальний розмір заборгованості за цей період становить 48 982,17 гривень.

Водночас, враховуючи, що розмір неустойки не повинен перевищувати 100 відсотків заборгованості за аліментами, позивач просить стягнути з відповідача неустойку в розмірі загальної суми заборгованості, тобто в сумі 28 327,30 грн.

12.09.2023 суд відкрив провадження у справі, вирішив розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження, призначив судове засідання, встановив сторонам строк для подання заяв по суті та доказів.

Відповідач правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою суду від 11.10.2023 суд зупинив провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька.

22.03.2024 провадження у справі поновлене, призначене судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Самулевич О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, окрім заявленої суми неустойки, просили стягнути з відповідача 2000 гривень витрат на правничу допомогу.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, вказав, що не сплачував аліменти у зв`язку з тим, що мав сумніви з приводу батьківства, проте на даний час готовий брати участь в утриманні дитини. Позов визнав.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів.

Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у даному судовому засіданні та ухвалити рішення у справі.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд виходить з такого.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з судовим наказом Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01.11.2022 у цивільній справі № 159/3968/252, провадження №2-н/159/252/22 ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття з 04.10.2022

На виконанні в Ковельському ВДВС у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №70653353 щодо виконання вищевказаного судового наказу №159/3968/22 виданого 03.01.2023.

Згідно з наведеним державним виконавцем розрахунком за період з жовтня 2022 станом на 15.08.2023 заборгованість становить 28 327,30 грн.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з вимогами статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до статті 180 СК України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частина четверта статті 155 СК України).

Абзацом першим частини першої статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) зробила висновок щодо розрахунку пені на заборгованість зі сплати аліментів. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні.

Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Водночас, розмір неустойки не повинен перевищувати 100 відсотків заборгованості за аліментами (частина перша статті 196 СК України).

У Постанові від 19.01.2022, ухваленій у справі №711/679/21 Верховний Суд зазначив таке: формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.

Суд відповідно до приписів статті 13 ЦПК України розглядає справи в межах заявлених позивачем вимог.

Сторона позивача навела власний розрахунок пені, її загальний розмір становить 48 982,17 грн, і з урахуванням положень частини першої статті 196 СК України, він обмежений розміром заборгованості зі сплати аліментів (28 327, 52 грн).

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

В силу статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач не спростував наведений стороною позивача розрахунок і не надав доказів відсутності вини щодо прострочення сплати аліментів, позовні вимоги визнав повністю.

З урахуванням наведеного позов необхідно задовольнити повністю.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах, зокрема, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Враховуючи визнання відповідачем позову та ухвалення рішення про задоволення позову, на підставі положень частини першої статті 142 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути 50 відсотків суми судового збору, що підлягала сплаті за подання позову, а саме у розмірі 605,60 гривень. Інша частина судового збору компенсується за рахунок держави, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Окрім цього, враховуючи відсутність заперечень зі сторони відповідача, відповідно до вимог статей 133,137 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2000 гривень.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 142, 258, 259, 263-265, 273, 279 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 141, 155, 196 Сімейного кодексу України, Законом України «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 04.10.2022 по 15.08.2023 в розмірі 28 327 (двадцять вісім тисяч триста двадцять сім) гривень 30 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) гривеньвитрат на правову допомогу.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Ковельським МРВ УМВС України, адреса: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складене 24.05.2024.

ГоловуючийТ. В. ДЕНИСЮК