провадження № 2-о/208/193/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гречаної В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Дарчука М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду у м.Кам`янське в окремому провадженні заяву представника заявника, адвоката Верченко Ольги Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство освіти та науки України, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника, адвокат Верченко О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчався в Сніжнянському гірничому технікумі за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» у період з 01.09.1996 по 30.06.2000, здобув середнью професійно-технічну освіту, де йому присвоєна кваліфікація гірничого техніка-технолога, та видано Сніжнянським гірничим технікумом Диплому НК № 13973464.

В обґрунтування заяви зазначає, що відповідно до сканованої копії диплому серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , закінчив у 2000 році Сніжнянський гірничий технікум за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» і здобув кваліфікацію гірничого техніка-технолога, оригінал диплому втрачений під час евакуації. Отримати дублікат диплому в Сніжнянському гірничому технікумі не має можливості в зв`язку із тим, що навчальний заклад перебуває на окупованій території. Встановлення факту навчання, та отримання професійно-технічної освіти за фахом «Технологія підземної розробки корисних копалин» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.09.1996 по 30.06.2000 року у Сніжнянському гірничому технікумі, для подальшої самореалізації в житті, зокрема, для доведення наявності в нього фахової освіти при трудових правовідносинах (працевлаштуванні). Факт видачі документа про освіту підтверджується записом у книзі (журналі) обліку документів про освіту, ведення якої належить до повноважень закладу освіти. Також відповідна інформація про період навчання міститься в особовій справі здобувача освіти, що зберігається у закладі освіти (відповідно до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 12.04.2012 №578/5 і зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 за №571/20884). Міністерством освіти і науки України не зберігаються документи (копії документів) особових справ здобувачів освіти. Оскільки заклади освіти міста Сніжне, розташовані на тимчасово окупованій території, заявник не має іншої можливості підтвердити факт навчання у даному закладі та отримання ним диплома про відповідну освіту. Таким чином, приймаючи до уваги, що встановити юридичний факт здобуття відповідного ступеня (освітньо-кваліфікаційного рівня) відповідної освіти заявник не має можливості в позасудовому порядку, тому встановлення даного факту в судовому порядку є єдиним способом, що забезпечить можливість її реалізувати вільно та в повному обсязі надані права.

25.10.2024 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу № 208/12175/24 було розподілено судді Гречаній В.Г.

Ухвалою суду від 29.10.2024 відкрите провадження у справі № 208/12175/24 та призначено її розгляд на 21.11.2024 р. в порядку окремого провадження.

Представник заявника, адвокат Верченко О.О., заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Вимоги викладені в заяві підтримують та просять їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Міністерства освіти і науки України Колодій К.Г. надала до судового засідання пояснення по справі та розгляд справи здійснювати без участі представника Міністерства освіти і науки України. Рішення по справі прийняти відповідно до чинного законодавства України.

Виходячи з наведеного, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технчного засобу згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частини сьомої статті 19 ЦПК окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У пункті 5 частини другої статті 293 ЦПК зазначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з частиною другою статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наведених у пункту 1 постанови від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

У пункті 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, зазначено, що час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість, навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Тобто з наведеного вбачається, що встановлення факту навчання у навчальному закладі має юридичне значення для заявника, оскільки в разі встановлення вказаного факту, у заявника виникне право на отримання пенсії.

На підтвердження факту свого навчання у Сніжнянському гірничому технікумі за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» заявником надані, копія диплому молодшого спеціаліста НК№13973464 виданого 30 червня 2000 р. та копія додатку до диплому.

Факт видачі документа про освіту, підтверджується записом у книзі (журналі) обліку документів про освіту, ведення якої належить до повноважень закладу освіти. Також відповідна інформація про період навчання міститься в особовій справі здобувача освіти, що зберігається у закладі освіти (відповідно до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженому наказом Міністерства юстиції України 12.04.2012 №578/5 і зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 17.04.2012 за №571/20884). Міністерством освіти і науки України не зберігаються документи (копії документів) особових справ здобувачів освіти. Оскільки заклади освіти міста Сніжне, розташовані на тимчасово окупованій території

До складу тимчасово окупованої території України належить Донецька область Горлівський район м.Сніжне, що визначено Законом України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон № 1207-VII) та наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 12.06.2020 № 710.

Згідно зі статтею 18 Закону № 1207-VII громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з частиною першою статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно з якими якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, якщо у справі «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45) ЄСПЛ обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

У Рішенні Європейського Суду по справі «Кипр проти Турції» від 10 травня 2001 року (у п. 93 Суд нагадує, що в своєму Консультативному Висновку по Намібії Міжнародний Суд заявив наступне (1971 ICJ Reports, p. 56, § 125): «Загалом непризнання північно-африканської адміністрації цієї Території не повинно привести позбавлення народу Намібії вигод від міжнародної співпраці. Зокрема в той час як дії офіційного характеру, які здійснюються урядом Північної Африки від імені або по відношенні Намібії після спливу відомого мандата, являються незаконними та такими, що не мають сили, ця неспроможність не може бути розповсюджена на такі дії, як наприклад реєстрація народження, смерті, шлюбу, наслідки подібних дій можуть бути проігноровані в погіршення мешканців цієї Території».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 дійсно навчався у Сніжнянському гірничому технікумі за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» у період з 01.09.1996 по 30.06.2000, здобув середнью професійно-технічну освіту, де йому присвоєна кваліфікація гірничого техніка-технолога, та видано Диплом НК № 13973464.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку про задоволення заяви заявника про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до вимог частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухвалені судом рішення у справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись статтями 10-11, 76-81, 89, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника заявника, адвоката Верченко Ольги Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство освіти та науки України, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчався в Сніжнянському гірничому технікумі за спеціальністю «Технологія підземної розробки корисних копалин» у період з 01.09.1996 р. по 30.06.2000 р., здобув середнью професійно-технічну освіту, де йому присвоєна кваліфікація гірничого техніка-технолога, та видано Сніжнянським гірничим технікумом Диплому НК № 13973464.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Реквізити учасників справи:

заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

заінтересована особа - Міністерство освіти і науки України, місцезнаходження: 01135, м. Київ, пр.Берестейський, буд.10, .

Суддя В.Г. Гречана