Справа № 462/4095/24
УХВАЛА

27 травня 2024 рокусуддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах яких діє адвокат Янівська Галина Ярославівна до товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС», ОСОБА_6 , товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи Залізничний відділ державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), ОСОБА_7 про зняття арешту з нерухомого майна,

встановила:

Позивачі 15.05.2024 року звернулися до суду з позовною заявою, в якій просять скасувати усі арешти з квартири АДРЕСА_1 , які було накладено 11.09.2014 року на підставі постанов державного виконавця Залізничний відділ державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів)про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серії та номери: 44668118, 44667887, 44667416, 44667675, 44667814, 44667557, видані 10.09.2014, видавник: Залізничний відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, номери записів про обтяження 6970249, 6970555, 6970563, 6970577, 6970628, 6984392 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Матвєєва Володимира Адольфовича від 06.05.2014 року № 777 про звернення стягнення на предмет іпотеки : квартиру АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, суд доходить наступного висновку.

Звертаючись з позовом до суду, позивачі зазначають, що 06.05.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А. видано виконавчий напис №777 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , в рахунок погашення боргу в розмірі 561779,07 грн на користь ТОВ "Кредитні ініціативи", на підставі якого Залізничним відділом державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) було накладено арешт на вказану квартиру. Водночас, вони просять скасувати такий арешт, накладний при виконанніне судового рішення, а саме при виконанні виконавчого напису №777, виданого 06.05.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А. Наведене також вбачається із відповіді Залізничного відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 11.04.2024 року № 37891/В-3.

Згідно із ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Водночас, статтею 125 Конституції України визначено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII передбачено перелік виконавчих документів, на підставі яких рішення підлягають примусовому виконанню. Серед них є виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках, зокрема, на підставі судових рішень, а також виконавчі написи нотаріусів (пункти 1 і 3 зазначеної частини).

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби урегульований у статті 74 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до частини першої вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина друга статті 74 Закону № 1404-VIII).

Тобто, юрисдикція спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби залежить від типу виконавчого документа, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, а також суб`єктів їх видання.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

В той же час, статтею 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, за правилами адміністративного судочинства оскаржуються рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання ухвалених в адміністративній справі судових рішень, а також виконавчих документів, виданих іншими, ніж суд, органами та посадовими особами, оскільки закон не встановлює для такого оскарження іншого порядку судового оскарження.

Абзацом 2,3 п.6 Постанови ВССУ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014 р., визначено, що не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі й під час виконання виконавчих написів нотаріуса. Такі скарги подаються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Вказаний правовий висновок викладений в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року (справа № 213/2012/16), від 14 листопада 2018 року (справа № 161/15523/17), від 20 березня 2019 року (справа № 821/197/18/4440/16) від 02 жовтня 2019 року (справа №346/79/17 (провадження №14-471цс19), від 03 квітня 2019 року (справа №370/1034/15), від 10 квітня 2019 року (у справі №766/740/17-ц), від 07 лютого 2019 року (у справі №927/769/16).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що позивачі простять скасувати арешт, накладний на вказану квартиру Залізничним відділом державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) при виконанніне судового рішення, а саме при виконанні виконавчого напису №777, виданого 06.05.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Матвеєвим В.А., то дана позовна зяава не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог ЦПК України суд роз`яснює позивачам їхнє право на звернення з цими вимогами до відповідного адміністративного суду.

Керуючись статтями 19, 186, 260, 354, 447 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

п о с т а н о в и л а :

відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах яких діє адвокат Янівська Галина Ярославівна до товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС», ОСОБА_6 , товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи Залізничний відділ державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), ОСОБА_7 про зняття арешту з нерухомого майна.

Роз`яснити позивачам їхнє право звернутися з позовом до відповідного адміністративного суду.

Ухвала, як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.Д. Іванюк