УХВАЛА

29 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 466/1445/21

провадження № 61-18328св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Капуш Ірина Михайлівна, про визнання недійсним договору дарування квартири та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2023 року в складі судді Зими І. Є. та постанову Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року в складі колегії суддів: Приколоти Т. І., Мікуш Ю. Р., Савуляка Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Капуш І. М., у якому просила:

- визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, загальною площею 158,8 кв. м, житловою площею 103 кв. м, посвідченого приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Капуш І. М., зареєстрований у реєстрі за № 718;

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, загальною площею 158,8 кв. м, житловою площею 103 кв. м, та внести відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, скасувавши запис № 37077729 від 26 червня 2020 року про право власності.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Постановою Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , підписану представником ОСОБА_3 , залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2023 року залишено без змін.

22 грудня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , через систему «Електронний Суд», звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року в указаній справі, у якій заявниця, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені рішення і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 12 січня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справиіз суду першої інстанції та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У березні 2024 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Оскільки суд касаційної інстанції не встановив необхідності надання пояснень сторонами у справі на стадії касаційного перегляду судових рішень, то підстави для розгляду справи за участю учасників справи в суді касаційної інстанції відсутні.

За таких обставин розгляд справи буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення направлена у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Жовківського районного нотаріального округу Львівської області Капуш Ірина Михайлівна, про визнання недійсним договору дарування квартири та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 серпня 2023 року та постанову Львівського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року призначити до судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська