Справа № 538/2523/23
Провадження № 2/538/118/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2024 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Цімботи Л.Г., за участю секретаря судового засідання Потапенко І.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця цивільну справу за позовом Управління соціального захисту населення Миргородської районної військової адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів,

в с т а н о в и в:

Управління соціального захисту населення Миргородської районної військової адміністрації звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 і просить стягнути з відповідача на користь управління праці та соціального захисту населення Миргородської райдержадміністрації надміру виплачені коштів у розмірі 10498,18 грн., а саме переплата за період з з 01.08.2022 р. по 30.09.2022 р. по державній соціальній допомозі на дітей одиноким матерям сума 2220,96 грн. і переплата по державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям сума 8277,22 грн. В обґрунтування заявлених вимог представник зазначив, що 10.02.2022 року ОСОБА_2 звернулась до відділу з питань державних соціальних допомог, субсидій, інших видів соціальної підтримки населення №3 управління соціального захисту населення Миргородської РДА із заявою про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної соціальної допомоги одинокій матері, на підставі чого і відповідно до Порядку призначення і виплати державної cоціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 р. №250 та Порядку призначення і виплати державної cоціальної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2001 р. №1751, було призначено виплату з 01.02.2022 р. по 31.07.2022 р. державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 3261,67 грн. та допомоги сім`ям з дітьми в розмірі 1602,16 грн. Після повномаштабного вторгнення РФ в Україну, КМУ було видано постанову від 07.03.2022 р. № 214 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги та пільг на період введення воєнного стану» де підпункт 1 пункту 1 передбачав, що «строк виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, які було призначено раніше, продовжується особам, які проживають на територіях територіальних громад, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій. Особам, які не проживають на відповідних територіях, строк виплати державної соціальної допомоги та пільг, строк виплати яких закінчився в період воєнного стану, продовжується до 31.12.2022 р. (включно)». Тому було видано Розпорядження від 23.06.2022 р. про продовження строків виплат з 01.07.2022 р. по 31.07.2022 р. державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 4138,61 грн. та допомоги сім`ям з дітьми в розмірі 1110,48 грн. А 24.06.2022 р. було видано Розпорядження про продовження строків виплат з 01.08.2022 р. по 30.09.2022 р. державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям в розмірі 4138,61 грн. 11.08.22р. відповідач повторно звернулась із заявою про перерахунок державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної соціальної допомоги одинокій матері, в результаті перерахунку та у відповідності до Порядку 1 та Порядку 2 було виявлено факт того, що середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює прожитковому мінімуму для сім`ї. Тому 31.08.2022 р. були видані Рішення про відмову в наданні допомоги.В результаті перевірки встановлено переплату державних коштів за період з 01.08.2022р по 30.09.2022р. 10498,18 грн, в тому числі по державній соціальній допомозі на дітей

одиноким матерям в сумі 2220,96 грн. і державній соціальній допомозі малозабезпеченим сім`ям в

сумі 8277,22 грн. Листи про необхідність повернення коштів в добровільному порядку за №926 та №927 від 01.09.2022 р., відповідачем до уваги не взято. 23.03.2023 було видано Розпорядження про втрату права на виплату державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям і державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Листи про необхідність повернення коштів в добровільному порядку за №632 від 02.05.2023 відповідачем до уваги не взято. 18.05.2023 відповідач повторно звернулась із заявою про перерахунок державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та державної соціальної допомоги одинокій матері, в результаті перерахунку та у відповідності до Порядку 1 та Порядку 2 знову було виявлено факт того, що середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює прожитковому мінімуму для сім`ї. Тому 01.06.2023 р. були винесені Рішення про відмову в наданні допомог. Додатком до Заяви від 29. ____ була копія Свідоцтва про шлюб від 10.01.2023 р. тому ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 01.02.2024р. було відкрито провадження у вказаній справі та призначено судове засідання.

09.02.2024 року на адресу суду представник відповідача адвокат Тимохіна Л.С. надала відзив на позовну заяву, в обгрунтування якого вказала, що Постановою КМ України від 07 березня 2022 р. № 214 "Деякі питання надання державної соціальної допомоги на період введення воєнного стану" установлено, що у разі коли отримувачі державної соціальної допомоги у період введення воєнного стану подають заяву з необхідними документами та/або відомостями для проведення перерахунку державної соціальної допомоги, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад визначають право на отримання такої допомоги і проводять розрахунок її розміру. Виплата державної соціальної допомоги проводиться у новому розмірі відповідно до поданих заяви та документів та/або відомостей. При цьому кошти державної соціальної допомоги, виплачені отримувачам під час воєнного стану до моменту подання ними нових заяви та документів, не підлягають поверненню. Позивачем стверджується, що така заява відповідачем була подана 11 серпня 2022 року. Таким чином, відповідач ОСОБА_1 подавала позивачу разом з заявою від 11.08.2022 року довідку про свій фінансовий стан та доходи. Позивач мав перевірити інформацію, надану відповідачем упродовж 10-ти календарних днів, опрацювати її та вирішити питання про нарахування чи відмову у нарахуванні соціальної допомоги. Таким чином, нарахувавши відповідачу соціальну допомогу ОСОБА_1 вбачала, що позивач перевірив подані нею документи, вважав їх правильними, діяв обачно, добросовісно та розсудливо, відповідно до приписів ст. 19 Конституції України. Відтак, відповідач не мала підстав вважати, що допомога їй нарахована безпідставно. Жодних фактів умисних дій відповідачки спрямованих на навмисне подання недостовірних відомостей чи приховування відомостей, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на соціальну допомогу та визначення її розміру не встановлено, а позивачем не доведено, що шкода Управлінню завдана саме з вини ОСОБА_1 . Відтак, враховуючи правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14, а також у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61- 33727сво18) про те що не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Отже, вважає, що відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача надміру виплачених коштів та судового збору (а.с. 35-37).

01.04.2024 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, вказала, що відповідачем в добровільному порядку не повернуті надмірно отримані кошти державної допомоги, управління соціального захисту населення Миргородської районної державної (військової) адщміністрації вважає, що позов є обгрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

04.04.2024 на адресу суду представник відповідача адвокат Тимохіна Л.С. надала заперечення, в якому просила врахувати наведенні у запереченні (в порядку ст.180 ЦПК України) доводи та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідаючи на запитання, пояснила, що підтверджень про отримання письмових листів про необхідність повернення коштів відповідачкою вони не мають, адже такі листи як і рішення про відмову передавалися через органи місцевого самоврядування.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог, надала пояснення посилаючись на підстави, зазначені у відзиві на позов.

Відповідач в судовому засіданні додатково також пояснила, що вона не є спеціалістом в порядку призначенні допомог, зверталася за отриманням таких , надаючи відповідні документи розраховуючи, що працівники позивача, належно перевіривши їх, приймуть відповідне рішення: якщо надані документи не надавали б підстави для отримання нею допомог враховуючи її матеріальних стан, і відразу було б прийнято рішення про відмову в призначенні допомог, вона б не зверталася і не претендувала б на отримання таких, а оскільки відразу рішення по відмову в призначенні допомоги не було прийнято, то вона не мала підстав вважати, що допомога їй нарахована безпідставно. Відповідаючи на запитання, пояснила, що листів про необхідність повернення коштів у вересні вона не отримувала.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 10.02.2022 року ОСОБА_2 звернулась до відділу №3 УСЗН Миргородської РДА із Заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, а саме державну допомогу сім`ям з дітьми, зокрема допомогу на дітей одиноким матерям, та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям (а.с.7, 10).

Згідно Рішення про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї від 28.02.2022, ОСОБА_2 призначена державна соціальна допомога з 01.02.2022 по 31.07.2022 в сумі 3789, 96 грн (а.с.9).

Згідно Рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 28.02.2022, ОСОБА_2 призначена допомога одиноким матерям з 01.02.2022 по 31.07.2022 в сумі 883,48 грн (зворот а.с.9).

11.08.2022 року ОСОБА_2 звернулась до відділу №3 УСЗН Миргородської РДА із Заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, а саме державну допомогу сім`ям з дітьми, зокрема допомогу на дітей одиноким матерям, та державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям (а.с.13, 11).

Згідно розпорядження на продовження строку виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям ОСОБА_2 було продовжено строк виплати таких допомог, на період з 01.08.2022 по 30.09.2022, загальна сума яких становила 4138,61 грн (а.с. 12).

31.08.2022 Лохвицьким УСЗН прийнято рішення про призначення допомоги одиноким матерям та допомоги сім`ям з дітьми, в яких зазначено, що ОСОБА_2 не має права на допомогу одиноким матерям (з урахуванням доходів), тому що середньомісячний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї, а також рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Вказані рішення сформовані комп`ютерною системою ( а.с.16)

Крім того, Лохвицьким відділом з питань надання державних соціальних допомог, субсидій, інших видів соціальної підтримки населенню № 3 Управління соціального захисту населення Миргородської РДА 31.08.2022 прийняті рішення про призупинення з 01.08.2022 у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід перевищує рівень прожиткового мінімуму (зворот а.с. 16 ).

До позовної заяви позивачем як доказ додані листи №926 та №927 від 01.09.2022 р., адресовані ОСОБА_2 про необхідність повернення коштів в добровільному порядку, оскільки подана заява та документи про перерахунок відповідно:

- допомоги малозабезпеченим сім`ям 11.08.22; у результаті проведення перерахунку виникла переплата у розмірі 8277,22 грн за період з 01.08.22 по 30.09.22,

- допомоги одиноким матерям 11.09.22 у результаті проведення перерахунку виникла переплата у

розмірі 2220,96 грн за період з 01.08.22 по 30.09.22 (а.с.15).

Доказів про отримання відповідачем вказаних листів та рішень від 31.08.22 стороною позивача не надано.

Згідно свідоцтва про шлюб ОСОБА_2 зареєструвала 10.01.2023 р. шлюб, після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 (а.с. 22).

18.05.2023 року ОСОБА_4 звернулась до відділу № НОМЕР_2 УСЗН Миргородської РДА із Заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, а саме допомоги на дітей одиноким матерям (а.с.20, 19).

01.06.2023 Лохвицьким УСЗН прийнято рішення про призначення допомоги одиноким матерям та допомоги сім`ям з дітьми, в якому зазначено, що ОСОБА_1 немає права на допомогу одиноким матерям (з урахуванням доходів), тому що середньомісячний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї , а також рішення про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Вказані рішення сформовані комп`ютерною системою ( а.с.21).

02.05.2023 р. Лохвицьким відділом з питань надання державних соціальних допомог, субсидій, інших видів соціальної підтримки населенню № 3 Управління соціального захисту населення Миргородської РДА направило ОСОБА_1 лист -претензію за № 632 з вимогою повернути зайво сплачені їй кошти як допомогу малозабезпеченим сім`ям в сумі 8277,22 та як допомогу одиноким матерям в сумі 2220,96 грн. (а.с. 18). Вказаний лист ОСОБА_1 отримала 10.05.2023 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 17).

Наведені факти свідчать, що між сторонами виник цивільно-правовий спір, який підлягає вирішенню із застосуванням таких правових норм.

Статтею 1 Конституції України визначено, що Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними частини 1 та 2 ст.46 Конституції України.

Стаття 3 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» передбачає , що право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України, а також інші малозабезпечені сім`ї у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.. 4. цього Закону призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї. Порядок призначення, умови виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно із цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 8 цього Закону розмір призначеної державної соціальної допомоги перераховується за заявою уповноваженого представника сім`ї. У разі затвердження нового рівня забезпечення прожиткового мінімуму розмір призначеної допомоги перераховується без звернення уповноваженого представника сім

Статтею 13 ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» визначено, що контроль за правильністю призначення і виплати державної соціальної допомоги, використання коштів Державного бюджету України, спрямованих на надання такої допомоги, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням вимог законодавства під час надання соціальної підтримки. Під час надання державної соціальної допомоги проводиться перевірка майнового стану членів сім`ї в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 березня 2022 р. № 214 "Деякі питання надання державної соціальної допомоги на період введення воєнного стану" установлено, що у разі коли отримувачі державної соціальної допомоги у період введення воєнного стану подають заяву з необхідними документами та/або відомостями для проведення перерахунку державної соціальної допомоги, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад визначають право на отримання такої допомоги і проводять розрахунок її розміру. Виплата державної соціальної допомоги проводиться у новому розмірі відповідно до поданих заяви та документів та/або відомостей. При цьому кошти державної соціальної допомоги, виплачені отримувачам під час воєнного стану до моменту подання ними нових заяви та документів, не підлягають поверненню.

Згідно пункту 21 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року № 250 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям" - Рішення про призначення державної соціальної допомоги або про відмову в її призначенні приймається органом соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання заяви і надсилається наступного дня після його прийняття уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї. У разі прийняття рішення про відмову в призначенні державної соціальної допомоги орган соціального захисту населення інформує про це уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї із зазначенням підстав для відмови та порядку оскарження рішення (з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис).

Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Пунктом 1 ч.1 ст.1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тобто, положеннями ст.1215 ЦК України передбачено загальне правило, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Згідно з частиною першою зазначеної статті не підлягає поверненню заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Зобов`язання у зв`язку з безпідставним набуттям майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом. За наявності певних обставин законодавець вважає недоцільним повертати майно одній особі, навіть якщо інша особа набула таке майно за відсутності правових підстав.

Згідно із висновками, викладеними у постановах Верховного від 02.07.2014 у справі 6-91цс14 та від 06.02.2019 у справі № 545/163/17 безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, не підлягають поверненню якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, доводи позивача щодо наявності підстав для повернення ОСОБА_5 надміру переплачених їй коштів як допомога малозабезпеченим сім`ям, не заслуговують на увагу,

оскільки спростовуються обґрунтованими поясненнями відповідача та його представника, та відсутністю доказів про належне повідомлення по необхідність повернення коштів в 2022 р., як того вимагає п. 21 Постанови КМУ від 24 лютого 2003 року № 250.

Суд вважає, що позивач не довів недобросовісність відповідача у набутті спірної грошової суми.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов є безпідставним та у його задоволенні слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.

Враховуючи, що підстави для задоволення позову відсутні, судовий збір відповідно до положень ст. 141 ЦПК України стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 258, 259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

В задоволенні позову Управління соціального захисту населення Миргородської районної військової адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 24 травня 2024 р.

Суддя Лохвицького

районного суду Л.Г.Цімбота