РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2024 року

м. Рівне

Справа № 568/1028/21

Провадження № 22-ц/4815/228/24

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Боймиструка С. В., Хилевича С. В.

секретар судового засідання - Пиляй І. С.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 23 листопада 2023 року у складі судді Троцюк В. О., постановлене в м. Радивилів Рівненської області о 15 годині 19 хвилин, повний текст рішення складено 04 грудня 2023 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна спільної часткової власності. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину йому належить 3/8 частини будинковолодіння з відповідною частиною приналежних до нього господарських будівель по АДРЕСА_1 . Також на підставі свідоцтва про право на спадщину йому належить 3/8 частини земельної ділянки загальною площею 0,0797 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Власником іншої частини будинковолодіння з господарськими будівлями та земельної ділянки є ОСОБА_2 , якій вказане майно належить на підставі договору дарування. Відповідач добровільно не бажає поділити належне їм майно, тому він змушений звернутися до суду щодо розподілу вказаного майна, відповідно до часток співвласників.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 23 листопада 2023 року вказаний позов задоволено. Поділено в натурі майно - житловий будинок з господарськими спорудами та земельну ділянку, розташований за адресою АДРЕСА_1 , що перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 , якому належить 3/8 ідеальних частин та ОСОБА_2 , якій належить 5/8 ідеальних частин житлового будинку, згідно варіанту №1 висновку експерта №220518/1_ФМ проведеної судової будівельно-технічної експертизи від 06 червня 2022 року. Виділено ОСОБА_1 як власнику 3/8 ідеальної частки житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , яка позначена на плані зеленим кольором:

-в житловому будинку (А-2) приміщення: 1-3 площею 14,1 кв.м., 1-4/1 площею 11,8 кв.м., 1-9 площею 14,0 кв.м., 1-10 площею 12,1 кв.м.

-в господарській будівлі (Б-1) приміщення: 1 площею 22,1 кв.м., 2 площею 8,4 кв.м., 8 площею 14,8 кв.м., 9/1 площею 8,1 кв.м., 12 площею 14,0 кв.м.

-з надвірних будівель та споруд: прибудова (літ а-2), погріб (літ ПГ/Б, ворота (літ.№2), замощення (літ.І)

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 31 211 гривень компенсації за відхилення від ідеальної частки.

Виділено ОСОБА_1 як власнику 3/8 ідеальної частки земельної ділянки площею 298,0 кв.м., що розташована за адресою; АДРЕСА_1 , яка позначена на плані зеленим кольором та має розміри по периметру за годинниковою стрілкою від лівого нижнього кута (90,0°) в м. 17,869-2,800-9,805-0,318-2,729-5,437-8,002-4,197-2,020-4,400-41,712-5,251.

Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0795 га кадастровий номер :01:005:0057 за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4561 гривня 90 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 435 гривень 34 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13 600 гривень витрат, понесених на оплату вартості проведеної будівельно-технічної експертизи.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку. У поданій апеляційній скарзі пояснює, що оскаржуване рішення суду є передчасним та ухваленим без врахування всіх обставин справи, адже судом не враховано, що у спірному житловому будинку з нею разом із 2019 року проживає її чоловік, ОСОБА_3 , який на даний момент перебуває в складі ЗСУ, і який не був залучений до участі в справі, не була з`ясована його думка та його інтереси при поділі будинку. Зауважує, що вона клопотала про відкладення розгляду справи, однак суд проігнорував її заяву, хоча нею були наведені вагомі причини. Зазначає, що без адвоката не змогла пояснити суду, що визначений ним поділ не відповідає її інтересам, і що слід залишити їй її частку, де нею побудовано паркан, ту частку, яка не вимагає значних капіталовкладень для розподілу в натурі, натомість суд віддав особі, яка не проживає у її будинку ту частину, яка не потребує значних коштів на перепланування, ти самим поклавши на неї, ОСОБА_2 , надмірний тягар перепланування і добудови. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким поділити майно в натурі та ОСОБА_1 як власнику 3/8 частки житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , згідно варіанту№ 2 , а не №1, згідно Висновку експерта №220518/1_ФМ проведеної судової будівельно-технічної експертизи від 06.06.2022р..

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.05.2020 року ОСОБА_1 отримав у спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3/8 частини земельної ділянки загальною площею 0,0795 га кадастровий номер :01:005:0057, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності ОСОБА_1 належить 3/8 частин земельної ділянки загальною площею 0,0795 га кадастровий номер :01:005:0057.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.05.2020 року ОСОБА_1 отримав у спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3/8 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яка знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності ОСОБА_1 належить 3/8 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, яка знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки-виписки із інвентаризаційної справи домоволодіння АДРЕСА_1 належить 3/8 частини ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07.05.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Гордійчук В.І. та 5/8 частини ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 26.,05.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Радивилівського районного нотаріального округу Гордійчук В.І..

Таким чином, сторони у справі є співвласниками спільної часткової власності.

Спір між сторонами виник з приводу користування належними частками будинковолодіння, зокрема цокольним поверхом будинку, оскільки перший поверх будинку фактично поділено між співвласниками, а згоди щодо виділу такого майна в натурі між сторонами не досягнуто.

Відповідно до положень частини 1 статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками, за домовленістю між ними.

Поняття спільної часткової власності викладено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробовому виразі. Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (частина перша статті 364 ЦК України).

Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ спільного майна та/або виділ у натурі частки із спільного майна, що призвело до не можливості вчинити укладення відповідного правочину в порядку передбаченому статей 364, 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого права, шляхом виділу у натурі своєї частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У постанові Верховного Суду України 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що "виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно".

Виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

За змістом роз`яснень Пленуму Верховного Суду України наведених в пункті 14 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», об`єкт нерухомого майна, який є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі (виділу частки з нього), якщо можливо виділити сторонам ізольовані приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або які можна переобладнати в такі.

Як вбачається із Висновку судової будівельно-технічної експертизи №220518/1_ФМ від 06.06.2022 року, складеного експертом Фурсович М.О. , ринкова вартість будинковолодіння по АДРЕСА_1 становить 1332597 грн.; наявна технічна можливість розділити житловий будинок між співвласниками у відповідності до їх часток 3/8 та 5/8 будинковолодіння. Відповідно до висновків вказаної експертизи поділу житлового будинку (за варіантом № 1 , на який погодився позивач), виділити:

- власнику І частини (зелений колір): у житловому будинку (А-2) приміщення: 1-3 площею 14,1 кв.м., 1-4/1 площею 11,8 кв.м., 1-9 площею 14,0 кв.м., 1-10 площею 12,1 кв.м.; в господарській будівлі (Б-1) приміщення: 1 площею 22,1 кв.м, 2 площею 8,4 кв.м., 8 площею 14,8 кв.м., 9/1 площею 8,1 кв.м., 12 площею 14,0 кв.м; з надвірних будівель та споруд: прибудова (літ а-2), погріб (літ ПГ/Б), ворота (літ №2), замощення (літ І). Частка виділених будівель та споруд становить 40,13/100 (0,4013).

- власнику ІІ частини (синій колір) у житловому будинку (А-2) приміщення: 1-1 площею 4,5 кв.м., 1-2 площею 8,0 кв.м., 14/2 площею 19,3 кв.м., 1-5 площею 13,8 кв.м.; 1-6 площею 5,5 кв.м., 1-7 площею 0,7 кв.м., 1-8 площею 8,1 кв.м, 1-11 площею 5,4 кв. м, 1-12 площею 2,3 кв. м., 1-13 площею 12,0 кв. м., 1-14 площею 13,6 кв.м., 1-15 площею 11,6 кв.м.; в господарській будівлі (Б-1) приміщення: 3 площею 7,3 кв.м, 4 площею 0,9 кв.м., 5 площею 1,0 кв.м., 6 площею 13,7 кв.м., 7 площею 5,8 кв.м., 9/2 площею 3,2 кв.м., 10 площею 22,3 кв.м., 11 площею 6,0 кв.м.; з надвірних будівель та споруд: погріб (літ ПГ/А), огорожа (літ №1). Частка виділених будівель та споруд становить 59,87/100 (0,5987).

Згідно варіанту №1 розподілу частика власника ІІ частини становить 0,5987, що менше його ідеальної частки 5/8 (0,6250) Сума компенсації для нього буде становити 31211 гривень.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, при поділі майна в натурі (виділ частки), суд передає співвласнику частку жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

Проведений судом першої інстанції поділ домоволодіння між сторонами, з урахуванням обставин справи, норм закону, що регулюють спірні правовідносини, на думку апеляційного суду, є обґрунтованим, таким, що відповідає часткам сторін та задоволенню якнайсправедливішим інтересам обох власників, а також враховує можливість виділення ізольованих приміщень з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або які можна переобладнати в такі. Доводи апелянта про порушення його прав не підтверджені належними доказами, а тому не беруться до уваги.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 23 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 травня 2024 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Хилевич С. В.