Справа № 703/5482/12
Провадження № 22-ц/4806/276/24
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

12 липня 2024 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача Собослоя Г.Г.,

суддів Фазикош Г.В., Кожух О.А.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2013 року під головуванням судді Леньо В. В. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2013 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 10 липня 2006 року № MKV0GA00006056 у розмірі 158 814,63 доларів США, що складає 1 268 928,89 грн, з яких: заборгованість за кредитом З0 000 доларів США, заборгованість за процентами за користування кредитом 54 402,20 доларів США, заборгованість з комісії за користування кредитом 2 700 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором 71 712,43 доларів США, звернув стягнення на предмет іпотеки житловий будинок, загальною площею 172,10 кв. м, житловою площею 81,5 кв. м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки (на підставі договору іпотеки від 26 липня 2006 року) ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки за ціною, визначеною на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Закарпатський апеляційний суд ухвалою від 23 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернув.

Постановою Верховного Суду від 02 грудня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 23.06.2020 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Цією ж постановою встановлено, що згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 01.03.2013, копію заочного рішення ОСОБА_1 вручено 05.03.2013 (а.с.131-135 том 1, абзац 3, а.с. 142 том 2).

21 січня 2021 року Закарпатський апеляційний суд постановив ухвалу, якою клопотання про поновлення процесуального строку задовольнив, поновив ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження заочного рішення Виноградівського районного суду від 21.02.2013 року.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.02.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Закарпатського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження, оскільки апеляційний суд невмотивовано поновив ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 01.04.2024 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки підстави, вказані в заяві про поновлення строку, визнані судом неповажними. Скаржнику було запропоновано протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху вказати інші підстави для поновлення строку.

На виконання вказаної ухвали 01.06.2024 засобами поштового зв`язку на адресу Закарпатського апеляційного суду 28.06.2024 надійшла заява про усунення недоліків.

Скаржник повторно вказує, на те, що ніколи не проживав за адресою: АДРЕСА_1 , та не отримував оскаржуване судове рішення. Суд ухвалив рішення без його участі, відтак строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і такий строк підлягає поновленню.

Такі доводи не можуть бути враховані як підстава для поновлення процесуального строку.

Так, з матеріалів справи випливає, що 21.02.2013 Виноградівський районний суд Закарпатської області ухвалив у справі заочне рішення. 16.06.2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Стасюк Ю.П. подав апеляційну скаргу на вказане рішення.

Тобто апеляційну скаргу подано через сім років з дня ухвалення рішення районного суду.

Верховний Суд постановою від 02.12.2020 у цій справі встановив, що згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 01.03.2013, копію заочного рішення ОСОБА_1 вручено 05.03.2013 (а.с.131-135 том 1, абзац 3 а.с. 142 том 2).

Верховний Суд постановою від 07.02.2024 у цій справі також встановив, що матеріали справи містять зворотнє повідомлення про отримання ОСОБА_1 12.01.2013 процесуальних документів (а.с. 47, том 1, абзац 7 а.с. 142 том 2).

Як уже зазначалося, ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 01.04.2024 підстави вказані у заяві про поновлення строку визнані судом неповажними, попри це, скаржник вимоги щодо наведення інших підстав для поновлення строку не виконав.

Право особи оскаржити судове рішення, якщо таким, на думку особи, порушуються її законні права та інтереси, не може заперечуватися як таке. Водночас така скарга має бути подана в передбачений законом або, в усякому разі, в розумний строк, має бути належно обґрунтована та доведена щодо обставин, які мають, зокрема, процесуально-правове значення, а якщо пропущено строк на апеляційне оскарження та ставиться питання про його поновлення, мають бути належно обґрунтовані та доведені обставини, що можуть слугувати підставами для поновлення процесуального строку. Такі обставини щодо поновлення процесуального строку не доведені скаржником.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст.358 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене та з огляду на зазначені положення чинного ЦПК України, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ч. 4 ст. 357, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2013 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:

Судді: