Провадження №2-п/463/11/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді - Жовніра Г.Б.,

з участю секретаря судового засідання - Косопуд М.В.,

заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 01 квітня 2024 року у справі за позовною заявою Львівського комунального підприємства «Господар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

в с т а н о в и в :

відповідач ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про перегляд заочного рішення Личаківського районного суду м. Львова від 01 квітня 2024 року у справі за позовною заявою Львівського комунального підприємства «Господар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заяву мотивує тим, що рішення підлягає скасуванню, оскільки йому не було відомо про розгляд справи, судову повістку він не отримував, остання не надсилалась за адресою вказаною у позовній заяві, а тому він був фактично позбавлений можливості брати участь в розгляді справи. Також вважає, що обставиною, яка має істотне значення та не була врахована судом при розгляді справи є те, що позовна заява не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, відсутній обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Тому вважає, що за таких обставин заочне рішення підлягає скасуванню з призначенням справи до розгляду.

22 травня 2024 року відповідачем подано доповнення до заяви про перегляд заочного рішення, у такому зазначає, що на його думку, заочне рішення суду постановлено з порушенням матеріальних і процесуальних норм права.

В судовому засіданні відповідача підтвердив, що дійсно зареєстрований за адресою на яку були скеровані виклики суду, однак фактично там не проживає, вважає, що його було неналежним чином повідомлено про розгляд справи. Також, на його думку, в матеріалах справи відсутні докази наявності боргу перед ЛКП «Господар», а документи, що долучені стороною позивача до позовної заяви, не мають доказового значення, просить заяву задоволити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився клопотання про відкладення не подавав.

Заслухавши пояснення відповідача, оглянувши матеріали справи, матеріали заяви про перегляд заочного рішення, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення з таких підстав.

Заочним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 01 квітня 2024 року позов Львівського комунального підприємства «Господар» - задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Господар» заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території за період з 1 березня 2021 року по 30 жовтня 2023 року у розмірі 8515,20 грн (вісім тисяч п`ятсот п`ятнадцять гривень двадцять копійкок). Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Господар» понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 2684 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Розглядаючи доводи відповідача щодо підстав перегляду заочного рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За змістом вказаних положень чинного законодавства, скасування заочного рішення суду можливе за умов, що відповідач не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, та відповідач надає докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність вищенаведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги про скасування заочного рішення, відповідач у поданій заяві посилається, зокрема, на те, що останній не отримував повісток про судові засідання.

Так, відповідно до ч.6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

При цьому, частинами 1 та 3 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Відповідно до п. 2 ч. 7 даної статті судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

При цьому згідно з ч. 4 ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

У такому випадку п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що днем вручення судової повістки є зокрема день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 187 Цивільного процесуального кодексу України, судом було отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру №346315 від 04.12.2023 про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_1 (а.с. 47).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу ОСОБА_1 скеровувалися за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , судові повістки з інформацією про час та місце проведення всіх судових засідань у даній справі, та такі повернулись до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його.

А тому з врахуванням наведених вище обставин, суд не погоджується з твердженнями сторони відповідача про те, що при ухваленні заочного рішення не було враховано вимоги ЦПК України.

Крім цього, заявником не наведено та не подано суду жодних додаткових доказів, які мають на думку суду істотне значення для правильного вирішення справи і не досліджувались судом при постановленні рішення. Відповідач лише ставить під сумнів докази надані позивачем до матеріалів справи, однак такі дослідженні судом в ході судового розгляду та встановлені на їх підстави факти стали підставою для винесення рішення суду.

З урахуванням наведеного вище, а саме враховуючи те, що заявником не доведено, що він не з`явився в судові засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази на які він посилається мають істотне значення для вирішення спору, суд прийшов до переконання, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

У відповідності до ч. 3 ст. 287 Цивільного процесуального кодексу України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Беручи до уваги наведене вище, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 288 ЦПК України, -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 01 квітня 2024 року у справі за позовною заявою Львівського комунального підприємства «Господар» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала окремо не оскаржується.

Повний текст ухвали складено та підписано 27 травня 2024 року.

Суддя Г.Б. Жовнір