Провадження № 2-о/761/356/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Волошин В.О. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація, Шевченківський районний у м. Києві Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2024р. ОСОБА_1 (далі по тексту - заявник) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, в якій просив суд:

-встановити факт, що заявник здійснює постійний догляд за своїм батьком ОСОБА_2 , який є інвалідом другої групи і відсутні інші особи, які мали б змогу за ним доглядати.

В поданій заяві, заявник зазначив, що ОСОБА_2 є батьком заявника , який внаслідок похилого віку (85 років) та загального захворювання потребує стороннього догляду. Крім того, батько заявника є інвалідом другої групи безстроково з 2010р. Заявник утримує свого батька, постійно доглядає за ним, купує необхідні ліки, продукти, супроводжує на медичні обстеження, тощо.

Заявник зазначав, що встановлення факту здійснення постійного догляду за своїм батьком має юридичне значення для заявника, оскільки породжує виникнення прав та обов`язків у останнього, визначених відповідним законодавством, зокрема Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про соціальні послуги», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Суд, вивчивши заяву та додані до неї документи, доходить висновку про наявність підстави для відмови у відкритті провадження у справі виходячи з такого.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч. 2, 7 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 вказаної статті передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

При вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження, а коли справу вже відкрито - закриває провадження у ній.

Наведене узгоджується з правовим висновком, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019р. в справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18).

Звертаючись до суду з заявою, заявник вказував, що встановлення факту постійного догляду за батьком необхідне йому оскільки породжує виникнення прав та обов`язків у останнього, визначеними Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про соціальні послуги», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні встановлені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, зокрема, військовозобов`язані, які зайняті постійним доглядом за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд; які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Загальні положення щодо отримання та надання соціальних послуг, зокрема і постійного догляду, врегульовані Законом України «Про соціальні послуги». Цим Законом визначено категорії осіб, які мають право на отримання соціальної послуги з догляду, надавачів такої соціальної послуги тощо. Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації за догляд затверджує Кабінет Міністрів України.

Порядок отримання акту встановлення здійснення догляду регулюється Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995р. № 57.

Зокрема у цих Правилах зазначено, що акт встановлення факту здійснення догляду за іншою особою, яка потребує постійного догляду, складається на підставі звернення особи, яка здійснює догляд, до районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради із заявою про здійснення особою такого догляду.

Отже, діючим законодавством визначено позасудовий порядок встановлення статусу надавача соціальних послуг, в тому числі і по догляду за особою з інвалідністю, а також встановлення факту здійснення догляду та складення відповідного акту.

До подібного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 29 березня 2024р. у справі № 378/760/23, який враховано судом при ухвалені даного судового рішення.

Таким чином, враховуючи, що законом визначений позасудовий порядок встановлення факту, який просив встановити заявник, суд доходить до висновку, вказана заява не підлягає судовому розгляду, у зв`язку з чим наявні праові підстави для відмови у відкритті провадження.

Приписи «суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства» (п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України), «суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України) стосуються як позовів, які не можна розглядати за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 13 червня 2018р. у справі № 454/143/17-ц (пункт 59), від 21 листопада 2018р. у справі № 757/43355/16-ц (пункти 42, 66), від 13 березня 2019р. у справі № 331/6927/16-ц (пункт 37), від 20 березня 2019р. у справі № 295/7631/17, від 21 серпня 2019 року у справі № 761/35803/16-ц (пункт 36), від 18 вересня 2019р. у справі № 638/17850/17 (пункт 5.30), від 8 листопада 2019р. у справі № 910/7023/19 (пункт 6.20), від 18 грудня 2019р. у справі № 688/2479/16-ц (пункт 30), від 26 лютого 2020р. у справі № 1240/1981/18 (пункт 30), від 28 квітня 2020р. у справі № 607/15692/19 (пункт 45)).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 22 березня 2018р. в справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018р. в справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018р. в справі № 9901/497/18 зазначила, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

У зв`язку із викладеним, враховуючи те, що чинним законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення факту здійснення особою постійного догляду за особою, яка потребує такого догляду, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для відмови у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 13, 186, 293, 294, 315, 260, 261 ЦПК України, суд. -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація, Шевченківський районний у м. Києві Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено законом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя: